LUNDGREN, OM BERNSTEN I HALLAND. 299 



äro allmänna i sött vatten, näml. Tabellaria flocculosa och Pin- 

 nularia viridis. Brunkolsstyckena äro för blotta ögat amorfa 

 och likna asfalt, men de förbrinna med obetydligt sotande låga, 

 äro olösliga i benzin och eter och meddela vid kokning med kau- 

 stikt kali detta en starkt mörkbrun färg och visa sig derigenom 

 såsom brunkol, och derjemte har Kand. O. Nordstedt under 

 mikroskopet kunnat iakttaga vegetabilisk struktur, om ock otyd- 

 lig, hos flera af styckena. De mig tillgängliga brunkolsstyckena 

 till ett antal af 5, hafva föga afrundade kanter och det största 

 styckets längsta diameter är omkr. 25 m.m. Bernsten, som vid 

 de årliga odiingsföretagen brukar finnas och tillvaratagas, torde 

 förefinnas i temligen stor mängd, äfven om större stycken äro 

 sällsynta. Vid mitt besök lyckades det ej att finna någon bern- 

 sten in situ, men af personer, som der verkställt arbeten erhöll 

 jag nära 30 stycken af från 12 till 30 m.m. i längd-diameter. 

 Enligt uppgift har ett stycke nästan uppnående storleken af en 

 knuten hand här anträffats. Bland de mig tillgängliga bernstens- 

 styckena förekomma 3 varieteter nemligen en alldeles genomskin- 

 lig af klart brungul färg, en halfgenomskinlig, mera vaxgul och 

 slutligen en alldeles ogenomskinlig, gulhvit eller nästan hvit. De 

 flesta om ej alla styckena tyckas hafva varit beklädda med en 

 mörkbrun, ogenomskinliga skroflig skorpa. Några andra organi- 

 ska qvarlefvor än små stycken sannolikt af bark har jag ej 

 kunnat upptäcka i dessa bernstens-stycken. — Dessutom upp- 

 gafs af en i närheten boende person att »skal» (snäckeskal) blif- 

 vit funna i detta lager, men sjelf lyckades jag ej att finna några 

 dylika och ej heller att få se några, som med full säkerhet voro 

 tagna här. Om man derföre ej fäster sig vid det uppgifna fyn- 

 det af snäcklemningar, emedan det ännu är ovisst, huruvida de 

 härrört från land- och sötvattens eller hafs-former, så antyder 

 detta lagers innehåll för öfrigt (sötvattens-diatomaceer, nötter, 

 löfträd och frånvaron af tång) att det hufvudsakligen bildats i 

 sött vatten. Hvad beträffar detta lagers- utbredning, så tyckes 

 den vara ganska inskränkt, enär vid gräfningar i sanden, på 

 föga afstånd från denna plats, något dylikt lager ej anträffats. 



