314 ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 1871. 



stund dessa värden noggrannt motsvara formeln As S 5 . Orsaken 

 härtill ligger deruti att ursprungligen ett sulfhydrat 3 HS . As S r> 

 utfallit, som sedermera syrsatts i luften; också visade ett försök, 

 att svaflan, ehuru torkad vid omkr. + 80°, ännu höll HS, enär 

 ett prof efter behandling med en lösning af Cd €1 tilltog i vigt 

 med 9 — 10 proc, en vigt-tillökning, som ej på andra villkor kun- 

 nat erhållas, än att förhandenvarande US omsatt sig med Cd Cl, 

 Bekräftelse är således vunnen på Berzelii uttalade förmodan, 

 att vid pentasulfidsalternas sönderdelning HS skulle med svadan 

 utfalla och derigenom ett sulfhydrat lagdt till det enda af denna 

 art förut bekanta neml. Zeises HS . CS 2 . 



27. Då således en ren As S 5 icke kunde erhållas genom | 

 köld skeende sönderdelning, så företogs operationen vid koknings- 

 temperatur; äfven härvid fasthöll svaflan envist HS, ty en pro- 

 dukt, som erhölls genom flera timmars kokning med chlorvätesyra 

 af pentasulfidsaltets utspädda lösning och som fullständigt blifvit 

 urtvättad och lagd till torkning på sugpapper, svärtade snart en 

 med blysalt indränkt pappersremsa, som upphängdes tätt öfver 

 densamma. 



28. Berzelii anmärkning (Vet.-Akad. Handl.- 1825, 272) 

 att As S 5 alltid lemnat något svafvel olöst, då den upptages af 

 vätesvafladt salt och FlÜCKIGERS (Jahresber. d. Ch. 1863. 232) 

 att utur 3 Pfa S . As S 5 + 15 HO med ätticksyra afskiljd svafla 

 vid lösning i ammoniak äfven gifvit salt af undersvafvelsyrlighet, 

 torde efter hvad ofvan är sagdt förklaras derigenom att till deras 

 försök en af svafvel orenad pentasulfid blifvit använd. (Jfr 32.) 



29. Ren erhålles As S 5 endast genom ihållande kokning vid 

 dess salters sönderdelning. (27.) För analys torkades en så be- 

 redd svafla vid + 100° i luftbad; den aftog härvid alltjemnt i 

 vigt, hvilket befanns vara beroende på syrsättning, då den be- 

 täckt sig med As O 3 , afsatt både i oktoedriska och prismatiska 

 kristaller. Detta har äfven inträffat vid något långvarigare tork- 

 ning af As S 3 vid + 100° *) och deu prismatiska As O 3 har ofta 



*) Både tri- och pentasulfiden låta deremot fullständigt befria sig från vatten 

 v. + 90 — 95° utan att oxideras, hvilket i analytiskt intresse förtjenar an- 

 märkas. 



