316 ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAJ). FÖRHANDLINGAR, 1871. 



b) 5 Arn S . 3 As S 5 , (29), amof i vatten löslig massa. 



c) 3 Ba S . As S 5 + 2 Ba S . As S 3 + 8 HO identiskt med 

 (21) anfördt dubbelsalt. 



d) 3 Sr S . As S 5 + 2 Sr S . As S 3 -f 8 HO (30) gul, strå- 

 lig, lättlöst massa. 



e) 5 Ca S . 2 As S 5 + 12 HO (31) i form af en gul, lätt- 

 löslig kristallinisk massa. Deremot har ett annat salt 3 Ca 

 S . As S 5 + 2 HO (32) erhållits i stora rhomboedrar, då sal- 

 tet Ca S . As S 3 försattes med 2 Ca S . HS och afdunstades i 

 luftfylldt rum, hvarvid det hade luftens oxiderande inflytelse 

 att tacka för sin uppkomst. 



f) 5 Mg S 2 As S 5 + 30 HO (32) gult, kristalliniskt, lätt- 

 lösligt. 



Det synes sålunda som endast undantagsvis 3-basiska salter 

 skulle bildas vid As S 5 lösning uti vätesvaflade salter, enär de 

 flesta ega sammansättningen 5 RS . 2 As S 5 och till och med eu 

 reduktion till As S 3 förekommer i sakerna af Ba och Sr. 



IV. Öfriga uppgifna svafvelförenmgar af arsenik. 



As^AsS^AsS 10 . 



34. Att den s. k. svarta svafvelarseniken icke existerar 

 torde framgå af hvad i det föregående (8. 14. 15.) blifvit anfördt. 



35. Berzelius erhöll äfven en svafvelrik förening As S 18 

 (Vet.-Akad. |Handl. 1825. 262), hvars existens torde böra anses 

 mer än tvifvelaktig. Sannolikt utgjordes den af med svafvel blan- 

 dad As S 5 , alldenstund den bildades genom As S 3 lösning uti al- 

 koholisk hepar, dervid 3-bas. pentasulfidsalt utföll och efter sprit- 

 lösningens partiela afdunstning, genomdrogs återstoden efter af- 

 svalning med en riklig mängd af ifrågavarande ämne, som alltid 

 höll små qvantiteter svafvelalkali (utdrogs för analyser med HCl), 

 hvilket naturligen berodde derpå att svafvelsaltet, såsom i alkohol 

 icke absolut olösligt, i ringa mängd befunnit sig i lösningen jemte 

 öfverskj Litande svafvel, [3 Pfa S 5 + As S 3 = 3 Sa S . As S 5 + 10 SJ 



