340 ÖFVERSIGT AP K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 1871. 



nämnda arbetena på samma sätt; endast benämningarna hafva 

 i det senare delvis förändrats. Följande sammanställning angifver 

 först lagrens äldre benämningar, sedan de nyare, och slutligen det 

 förhållande, hvari de antagits stå till Angelins regioner. 

 3. Krinoidkalk Leptsenakalk Reg. DE . Harparum. 



2b. Skiffer med hårda bollar Sferoidskifferi 



., ,. , „ ^ , ,, \ » D Trinucleorum. 



2a. Graptolitkalk Cementkalk ) 



Ib. Cystidékalk Cystidékalk] 



_ , ... _ x . ,. \ » C Asaphorum. 



la. Ortocerkalk OtocerkalkJ 



Inom de fossilförande bildningarna i Vestergötland har jag *), 



hufvudsakligen i öfverensstämmelse med Angelins regionindelning, 



ansett nio hufvudlager böra uppställas: 



9. Ofre Graptolithskiffer, 



8. Brachiopodskiffer, 



7. Trinucleidskiffer, 



6. Beyrichiakalk, 



5. Orthoceratitkalk, 



4. Undre Graptolithskiffer, 



3. Ceratopygekalk. 



2. Olenidskiffer, 



1. Fucoidsandsten. 

 Af dessa lager äro de båda lägsta Cambriska. De två närmast 

 följande, som börja den undersiluriska serien, äro ej synnerligen 

 betydande och synas sakna motsvarigheter i Dalarne. Först med 

 det femte, Orthoceratitkalken, börjar en följd af lager, till hvilka 

 man har att söka eqvivalenter inom Dalarnes Siluriska område. 

 Att kunna med noggrannhet bestämma förhållandet mellan 

 Dalarnes och Vestergötlands lager är så mycket vigtigare, som 

 de senare af Angelin tagits till hufvudsaklig utgångspunkt vid 

 den systematiska anordningen af Sveriges och Norges hela Silur- 

 formation. Med tillhjelp blott af beskrifningar blir utredandet af 

 sådana frågor ofta omöjligt, isynnerhet derför att en iakttagare 



') Bidrag till Vestergötlands Geologi. Öfvers. af K. Vet.-Akad. Förhaudl. 1868. 

 — Om Vestergötlands Cambriska och Siluriska aflagringar. K. Vet.-Akad. 

 Handl. 1869. 



