LIXXARSSOX, SILUR. AFLAGR. I DALARNE OCH VESTERGOTL. 



349 



med säkerhet bekant från Vestergötland, der han har en stor 

 vertikal utbredning. Med stöd endast af de knapphändiga pa- 

 laentologiska iakttagelserna skulle man derför icke kunna paral- 

 lelisera denna skiffer med något visst lager i Vestergötland. Af 

 läget och bergartens beskaffenhet kan man sluta, att han närmast 

 motsvarar den röda Trinucleidskiffern. Härför talar äfven hans 

 stora likhet med ett lager, som jag funnit i Östergötland nära 

 Motala, och hvars öfverensstämmelse med Trinucleidskiffern jag 

 förut påpekat *). Såväl de vid Gulleråsen funna Bracbiopoderna 

 som Agnostus trinodus förekomma i det nämnda lagret vid Mo- 

 tala, och bergarten är på båda ställena nästan alldeles densamma. 

 Genom byns nordligaste del, vanligen kallad Sanden, flyter 

 en bäck mot öster. Han har skurit djupt ned i den förutnämnda 

 höjden, och i hans branta södra bädd synas, öster om landsvägen, 

 några af de siluriska lagren, de som i de föregående profilerna 

 betecknats med e, d' och /. Afven här kan man, i anseende till 

 jordtäckning, ej utröna beskaffenheten af det lager, som ligger 

 närmast ofvan den röda, kalkiga skiffern, och en lucka, g, har 

 derför måst lemnas i profilen. 



Profil rid Sanden. 



Något längre ned i sluttningen visar sig en mörkgrå eller svart- 

 aktig lerskitier, h, hufvudsakligen innehållande Graptolither och 

 hoptryckta Orthocerer. Dessa försteningar förekomma i stor 

 mängd, men de som insamlades äro öfverhufvud ganska otydliga. 

 Graptolitherna synas vara Diplograpsus palmens Barr., Graptoli- 



') Vestenr. Cambr. o. Sil. Aflagr.,. sid. 21. 



