BÖRTZELL, AFVÄGN. MELLAN SUNDSVALL OCH LEVANGER. 371 



Låt instrumentet vara uppställdt i A. och stången, å hvil- 

 ken tvenne skifvor äro fastade på noggrannt bestämdt afstånd 

 från hvarandra, i B. Sedan instrumentet blifvit ställdt horison- 

 talt och tuben inriktad på stången, inställes vattenpasset skarpt 

 med mikrometerskrufven, hvars ställning = h afläses. Derpå in- 

 syftas, likaledes förmedelst mikrometerskrufven, stångens båda 

 skifvor och skrufven afläses hvarje gång. Kalla dessa afläsningar: 



för öfre skifvan = o. 

 » undre d:o = u, 

 Som de vinklar, hvilka vid instrumentet bildas af dessa 3 syft- 

 linier, alltid äro ganska små. kan man, utan att begå något märk- 

 bart fel, säga att de motsatta sidorna förhålla sig till hvarandra 

 som vinklarne. Men vinklarne förhålla sig (förutsatt en felfri 

 gängning af skrufven) såsom det emot dem svarande antalet skruf- 

 gängor, hvarföre äfven höjderna ou och uh förhålla sig som mot- 

 svarande gängor. Om det bekanta afståndet mellan skifvorna är 

 = d, den obekanta höjden uh = //, så är således: 



d : H = (o — u) : (h — u) 



(h — u\ 

 och H = d 



o — U) 



hvilken enkla formel ger den undre skifvans höjd öfver instru- 

 mentets horisont. — Ar h — u positivt, så befinner sig skifvan 

 under horisonten, i motsatt fall öfver. 



Afståndet från instrumentet till stången erhålles härvid, så 

 att säga, pä köpet. Låt nemligen afståndet AB från instrumen- 



,__ —~' c tets vridningsaxel till stången vara =D, 



~^ZlZ2zzzr~~~~ „ vinkeln mellan öfre och undre skifvorna =«, 

 £ afståndet mellan skifvorna = d, så är utan 

 märkligt fel 



d = D tång a. 

 Men då « alltid är mycket liten, så är tång « ganska nära pro- 

 portionel mot antalet skrufgängor (o — ti), hvarföre man kan sätta 

 tång a — k (o — u), då k betyder ett konstant tal, beroende 

 på instrumentets konstruktion och värdet hos en skrufgänga. 

 Alltså är 



