504 ÖFVERSIGT AF K VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 1871. 



Genus II. Lamyctes Meinert 1869. 

 Naturhist. Tidsskrift, 3 R. 5 Bind pag. 266. 



Sp. 7. Lamyctes fulvicorois Meinert 1869. 



Syn.: 1869. Lamyctes fulvicornis Meinert, loc. cit. pag. 267. 



1869. Lithobius gracilis v. Porath, Öfvers. K. Vet.-Akad:ns 

 Fhandl., årg. 26 pag. 641. 



Hufvud hjertformigt, nästan lika långt som bredt. 



Nionde, elfte och trettonde ryggsköldarne med afrundade hörn. 



Femtonde fotparets andra tarsalled väpnad med 2 klor. 



Antennernas leder 25 (någongång 24 eller 26). 



Ocell en på hvardera sidan, stor och transverselt stäld. 



Hjelpläpp med 4, 5 eller 6 tänder. 



Taggväpning saknas på alla fotparen. 



Höftledshålor 2, 2, 2, 2—2, 3, 4, 4. 



Kroppens längd omkring 10 m.m. 



Färg. Kropp ljust — mörkt kastanjefärgad; hufvudets främre 

 hälft betydligt mörkare. Antenner gula (hvadan namnet). Fötter 

 och buksköldar smutsgrå. 



Förekomst. Denna art, af Meinert och v. Porath nära nog 

 samtidigt beskrifven, har hos oss hittills anträffats endast i Skåne 

 (vid Rosenhult, Stehag, Ystad, Lund, Hammenhög och Degeberga: 

 v. Porath och C. Roth), Småland (Carlstorp: Dr Palmberg) och 

 Upland (vid Upsala redan 1866 af Dr T. Tullberg). Den uppe- 

 håller sig företrädesvis i skogstrakter eller på torra, öppet liggande 

 ställen, hvadan den bör kunna med framgång eftersökas. 



Genus III. Cryptops Le ach 1814. 

 Trans. Linn. Society, vol. XI pag. 384. 



Sp. 8. Cryptops agilis Meinert 1869. 



Syn.: f 1817. Cryptops Savignyi Le ach, Zool. Miscell., T. III pag. 42. 



1836. Scolopendra germanica C. Koch, Deutschi. Crust., My- 



riapoden und Arachniden, Hft 

 9 tab. 2. 



1837. Cryptops Sav?g?iyi Gervais, Ann. Sei. Nat., II Sér. 



Torne 7, Zoologie, pag. 51. 



1847. » » Gervais, Hist. Nat. d. Ins. Aptéres, 



T. IV pag. 292. 

 1869. » agilis Meinert, Naturhist. Tidsskrift, 3 



R. 5 Bind pag. 244. 



Hufvudskölden nästan lika bred som lång. 

 Käkfötterna, slutna, nå icke antennrötterna. 

 Ryggsköldarne med 4, 6 eller 8 mot kroppens bakre del tyd- 

 ligare längsfåror. 



?■ 



