533 



Öfversigt af Kongl. Vetenskaps-Akademiens Förhandlingar, 1871. N:o 5. 

 Stockholm. 



Försök att förklara de elektriska fenomenen med 

 tillhjelp af ljusethern. 



Af E. Edlund. 



(Meddeladt den 10 Maj 1871.] 



1. Man antog förr, att värmet bestod af ett fint ovägbart 

 ämne, som utkastades från värmekällan och upptogs af den 

 kropp, som uppvärmdes, hvarest den större eller mindre mäng- 

 den deraf bestämde kroppens temperaturgrad. Af ett dylikt 

 ovägbart ämne skulle äfven ljuset bestå. För att förklara de 

 magnetiska fenomenen liar man tagit till hjelp ett nytt ämne, 

 det s. k. magnetiska fluidum, och för de elektriska företeelserna 

 har ytterligare ett fluidum, hvilket, likasom det magnetiska, 

 egentligen skulle bestå af två slag, blifvit behöfligt. Hvad ljuset 

 och värmet beträffar, så är det numera bevisadt, att dessa 

 fenomen äro oscillationer antingen hos materiens minsta delar 

 eller i ethern, det fina elastiska ämne, som är utbredt öfverallt 

 i naturen äfven på de ställen i rymden, som icke äro upptagna 

 af någon annan materie. Sedan diamagnetismen blef upptäckt, 

 kan man med tillhjelp af de magnetiska fluida icke längre göra 

 reda för hithörande fenomen, hvaremot de efter Ampéreska 

 theorien kunna förklaras såsom varande af elektriskt ursprung. 

 Det återstår således icke mer än de båda elektriska fluida, 

 hvilka hitintills för theorien ansetts vara behöfliga. Vi skola 

 i det följande söka visa, att de elektriska fenomenen, så väl 

 i åe statiska som de dynamiska, låta förklara sig med tillhjelp 

 I af ett enda fluidum, hvilket efter all sannolikhet icke är något 

 annat än ljusethern x ). 



1 ) Ur det tal, hvarmed Frih. F. Wrede år 1847 nedlade sitt praesidium i K. 

 Vetenskaps-Akademien, taga vi oss friheten här meddela följande yttrande, 



