EDLUND, FÖRSÖK ATT FÖRKLARA DE ELEKTR. FENOMENEN. 535 



rummet, utan äfven i de delar deraf, som äro upptagna af 

 annan materie. Vi antaga äfven, att tvänne på af stånd lig- 

 gande molekuler i detta ämne, som vi kalla ljusethern eller den 

 elektriska ethern, repellera hvarandrä utefter deras förbindnings- 

 linie omvändt som qvadraten på afstånden. Den elektriska 

 etliern är således närmast att förlikna med en vanlig gas. I 

 afseende på etherns förhållande till den öfriga materien, beliöfva 

 vi icke göra några andra förutsättningar än den, att i de så 

 kallade goda elektricitetsledarne den ether, de innehålla, eller 

 åtminstone en del deraf lätt kan förflyttas från en punkt till 

 en annan. Föröfrigt förutsätta vi, att den elektriska etherns 

 molekuler, på samma sätt som hos en vanlig gas, äro lättrör- 

 liga, det vill säga, förändra med största lätthet läge i förhål- 

 lande till hvarandrä. Befinner sig ethern i en vanlig materiel 

 kropp, som är oledare för elektriciteten, så är denna lättrör- 

 lighet hos etherns molekuler hämmad och beror af lättrörligheten 

 hos molekulerna i den materiela kropp, hvari ethern befinner 

 sig. Om den oledande materiela kroppen är en gas eller lätt- 

 flytande vätska, så fortfar lättrörligheten hos etherns partiklar 

 att äga rum. Af denna lättrörlighet hos etherns molekuler 

 följer med nödvändighet, att det hydrostatiska trycket likasom 

 hos vanliga vätskor och gaser måste meddela sig lika i alla 

 riktningar. Man kan således på ethern tillämpa den Archime- 

 diska principen, eller att en kropp, som befinner sig i ett fluidum, 

 förlorar af sin vigt lika mycket, som det undanträngda fluidum 

 väger, ehuru här naturligtvis icke är fråga om tyngdkraften 

 utan om repulsionen mellan ethermolekulerna. Upplysande för 

 tillämpningen af ifrågavarande princip i detta fall äro några af 

 PlÜckers bekanta diamagnetiska försök: Han fann nemligen, 

 att en magnetisk kropp, som var mindre magnetisk än den 



saurait douter, cette intervention, sagement conduite, trouvera le secret, ou 

 la véritable cause des effets qu'on attribue au calorique, a 1'électricité, au 

 magnétisme, ä l'attraction universelle, å la cohésicm, aux affinités cbimiques; 

 car tous ces étres mysterieux et incomprékensibles ne sont, au fond, que des 

 hypotheses de coordination, utiles sans doute å uotre ignorance actuelle, mais 

 que les progrés de la véritable science finiront par détroner.» 



