EDLUND, FÖRSÖK ATT FÖRKLARA DE ELEKTR. FENOMENEN. 539 



Här äger således attraktion rum efter den bekanta lagen. 



Vi tänka oss nu en kropp A med öfverskott af elektrisk ether 

 inverka på en annan B, som ursprungligen befinner sig i nor- 

 malt tillstand ocb är god ledare för ethern. Emedan A liar 

 öfverskott pä ether, sä blir repulsionen på livarje ethermolekul i 

 B starkare från den sida, på livilken A ligger, än från någon 

 af de öfriga. Följden liäraf måste blifva, att ethern samlar sig 

 på den sidan af B, som är vänd ifrån A, och således uppstår 

 ■en brist på den sidan, som är vänd åt A. 



Om deremot A har brist på ether, så måste en ethermolekul 

 livilken som helst i B af det omgifvande mediet starkare re- 

 pelleras at den sidan, som ligger åt A, än åt någon annan. Här 

 uppstår följaktligen öfverskott på ether, under det att det blir brist 

 deraf pä den motsatta sidan. Det är tydligt, att i båda dessa 

 så kallade induktionsfall attraktion måste komma att äga rum 

 mellan kropparne. Afständet mellan öfverskottet i den ena och 

 bristen i den andra är nemligen alltid mindre än afståndet mellan 

 båda bristerna eller båda öfverskotten. 



Att öfverskottet eller bristen af ether hos en kropp måste 

 komma att lägga sig pä kroppens yta, är mycket lätt att visa. 



Vi tänka oss en kropp A, som har en viss mängd af ether 

 a + b, hvaraf b är öfverskottet. Nu är det tydligt, att ethern 

 i det omgifvande spatium och ethermängden a uti A måste 

 hålla hvarandra i jemnvigt. All den ether, som finnes i det 

 omgifvande spatium, tillsammans med ethermängden a uti krop- 

 pen A kan således icke utöfva någon verkan på en molekul 

 af öfverskottet b. Förhållandet är således alldeles detsamma i 

 afseende på öfverskottets fördelning, som om all den omgifvande 

 ethermängden äfvensom mängden a uti kroppen A ej funnes till. 

 Öfverskottet måste derföre förhålla sig, som om det ensamt 

 existerade; och i sådant fall lägger det sig, såsom af Poisson 

 blifvit visadt, på ytan. 



Att bristen äfvenledes måste lägga sig på ytan, kan visas 

 på följande sätt: Vi antaga till en början, att kroppen A har, 

 samma ethermängd som i det normala tillständet. En etl 



ÄV. 



^ I HB RA 



>AS* 



