EDLUND, FÖRSÖK ATT FÖRKLARA DE ELÉKTR. FENOMENEN. 541 



3. De elektr o dynamiska fenomenen. Den galvaniska ström- 

 men antaga vi bestå deruti, att den elektriska ethern förflyttas 

 från ett ställe till ett annat i strömmens ledningsbana, och 

 strömmens intensitet bestämmes af produkten af den i rörelse 

 befintliga etherns täthet och dess hastighet eller, hvilket är det- 

 samma, är proportionel med den ethermängd, som passerat ge- 

 nom ledningen på enhetens tid. Den ethermassa, som finnes i 

 den slutna ledningsbanan, är till sin qvantitet lika stor under 

 det att strömmen existerar, som då ingen ström äger rum. De 

 elektromotoriska krafter, från hvilka strömmen leder sitt ur- 

 sprung, kunna icke skapa någon ether: de blott förvandla den 

 oscillatoriska rörelse, som förut finnes i form af värme, i en 

 translatorisk rörelse. Det följer här af, att värme måste för- 

 svinna på det ställe i ledningen, hvarest den elektromotoriska 

 kraften är verksam; hvilket ock de Peltierska fenomenen bevisa. 

 Den galvaniska strömmens uppkomst blir på detta sätt mycket 

 enkel: de elektromotoriska krafterna skapa ingenting nytt, utan 

 förvandla blott en rörelseform i en annan. De äro närmast att 



omgifvaude ethermassan ända till dess, att resultanten af de verkningar på en 

 yttre ethermolekul. som förorsakas af kroppens egna molekuler och det öfver- 

 skott af ether, som kroppen innehåller, blir lika med noll. Hos en på detta 

 sätt med ether mättad kropp är repulsionen mellan dess etheröfverskott och 

 en yttre ethermolekul lika stor som attraktionen mellan samma ethermolekul 

 och kroppens materiela molekuler. Om man således för förklaringen af ljusets 

 fenomen nödgas antaga, att ethern, till följe af materiens attraktion på 

 densamma, befinner sig i en olika täthetsgrad hos olika kroppar, så följer 

 icke deraf, att kropparne af denna orsak böra visa några elektriska egen- 

 skaper. Om man deremot på ett eller annat sätt ökar eller minskar den 

 ethermängd, som kroppen i sitt normala tillstånd innehåller, så börja de 

 elektriska fenomenen att visa sig. Deraf blir dock ingalunda en omedelbar 

 följd, att den elektricerade kroppen bör visa andra optiska egenskaper än i 

 det neutrala tillståndet. Ljusets fortplantningshastighet, och således äfven 

 dess våglängd, beror icke uteslutande af etherns täthet utan på förhållandet 

 mellan tätheten och elasticiteten. Om således, då ethermängden ökas eller 

 minskas, elasticiteten växer eller aftager i samma förhållande, så kan i af- 

 seende på ljusets fortplantningshastighet och brytning m. m. icke någon för- 

 ändring deraf uppkomma. Den omständigheten att man vid anställda försök 

 (Pogg. Annal. B. 124 sid. 507) funnit samma optiska egenskaper hos elek- 

 tricerade kroppar, som då de äro i det neutrala tillståndet, motsäger således 

 ingalunda det påståendet, att de elektriska fenomenen förorsakas af ethern. 



