EDLUND, FÖRSÖK ATT FÖRKLARA DE ELEKTR. FENOMENEN. 551 



hvarest i och i' betyda de båda strömstyrkorna samt ds ds de 

 båda banelementen. Så länge detta uttryck är positivt, äger 

 attraktion rum emellan banelementen utefter deras förbind- 

 ningslinie. Om båda strömmarne gå i samma riktning och så- 

 ledes hafva samma tecken, attrahera elementen hvarandra, så 

 länge | cos 2 e < 1. Gå de deremot åt motsatt håll, så äger till 

 denna gräns repulsion rum. Om nu a ock u' betyda elektricitets- 

 mängderna på enhetens längd i de båda banorna, så är [ili = i 

 och u'h = i', om h är strömmens hastighet. Men f.ids och /a' ds' 

 motsvara livad som i den theoretiska formeln kallats ?n och m'. 

 Den Ampéreska formeln kan således skrifvas under formen 



mm' h /-• n o \ sn\ 



+ -^j- (1 — f cos 2 e) (6). 



Om häri cos 6 sättes lika med noll, så får man genom jemn- 

 förelse med formeln (4) 



2 ifj l-^l = A 2 ; hvaraf, om Ii- (1 — cos 2 6) 

 insattes i stället för A 2 , 



2 $ (7 L 1 — cos2 ö ]) = h -( l — cos ' 20 ) • • • (7)- 



Om man i formeln (3) sätter cos 0=1, så blir enligt det 

 föregående värdet pä funktionen ip lika med noll. De båda 

 strömelementen komma i detta fall att ligga i en och samma 

 räta Knie, hvarigenom deras relativa hastighet blir konstant och 

 lika med noll. Formeln (3) blir derigenom 



+ £' fr (+*)+>(-*)] (8). 



Om pä samma sätt cos 6 sättes = 1 i den empiriska formeln 

 (6), så erhålles genom jemnförelse med formeln (8). 



cp(+ h) + cp ( — Ii) = — \ h 2 ; hvaraf, om 

 h . cos 6 insattes i stället för h, 



q)(+ h . cos e) + cp ( — ■ Ii . cos 0) = — \ h? . cos 2 6 . . . (9). 

 Om nu de funna värdena på funktionen W och på summan 

 <jp ( + h . cos e) + cp ( — h . cos 0) insattes i den theoretiska for- 

 meln (3), så erhålles 



'72 



+ , ^L— (1 — 3 cos 2 0), hvilken formel är 

 identiskt lika med den, som direkt erhållits ur observationerna. 





Sfr 



