554 ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR. 1871. 



— ^-ll-a(h-h')cosd-l(h-h') i cos 2 e + ^(h-h') 2 (l-cos 2 dy]; 

 För den verkan, som inneliålles i momentet 2:o: 



+ ^ [1 + all' cos e — \ h' 2 cos 2 e + \ Ii 2 (1 — cos 2 ej]. 

 För momentet 3:o erhålles: 



— ^ [1 — ah cos e — \ Ii 2 cos 2 d + \h 2 (1 — cos 2 ö)] , 



och slutligen för momentet 4:o — r . 



Om summan af de två sista subtraheras från summan af 

 de två första, så fås till resultat: 



mm n „ -i 7 7 , 



H r [1 | COS 2 ÖJ M ; 



h vilket, såsom man ser, öfverensstämmer med erfarenheten. 



Om de parallela strömmarne gå i motsatt riktning med olika 

 hastighet, så erhålles på ett analogt sätt samma resultat, men 

 som då har tecknet minus. 



Med tillhjelp af det, som ofvanföre blifvit anfördt, är det 

 lätt att deducera den af Ampere framställda generela formel, 

 som bestämmer vexelverkan mellan tvänne strömelement, då 

 deras läge så väl i förhållande till liv ar andra som till förbind- 

 ningslinien emellan dem är obestämdt. Men de empiriska formler, 

 som af Ampere blifvit framställda, innehålla lagarna för alla 

 de elektrodynamiska fenomenen. Vi hafva således nu visat, att 

 dessa fenomen, lika väl som de elektrostatiska, kunna förklaras 

 med antagande af blott ett enda fluidum. Vår bevisning utgår 

 ifrån och stöder sig på två hufvudgrunder, nemligen: l:o på an- 

 vändandet vid fråga om de elektriska krafterna af den Archi- 

 mediska principen, hvars giltighet vid hithörande fenomen synes 

 vara theoretiskt obestridlig och är dessutom experimentelt be- 

 visad genom PlÜCKERS ofvannämnda försök; och 2:o pä den 

 vigtiga satsen, att allt, livad som sker eller försiggår i den 

 yttre naturen, erfordrar en viss tid; en sats som svårligen kan 

 frånkännas äga en axiomatisk sanning. För öfrigt hafva vi om 

 det elektriska fluidum icke behöft göra några antaganden, som 

 stå i strid med de egenskaper, som vi måste tillägga ljusethern 1 ). 



') I en följande uppsats skola vi enligt här framställda grunder theoretiskt för- 

 klara induktionsfcnomenen. 



