582 ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 1871. 



c) Krosstensgrus. 

 I afseende på krosstensgruset, som utgör en öfver hela 

 bladets område utbredd bildning, hvilken ej utan temligen be- 

 tydlig kostnad och tidsutdrägt är tillgänglig pä andra ställen, 

 än der gräfningar o. d. inträngt deruti mer eller mindre djupt, 

 kan bär ej någon sammanställning efter linier komma ifråga. 

 Deremot meddelas här en upgift på medelprocenttalen hos de 

 räkningar af sten ur krosstensgrus, som hvilar på samma slags 

 berggrund; af de här följande tre grupperna hvilar den, som 

 består af 40, 45 och 46, på Orebrogranit; 39 och 44 på en 

 mera finkornig dels röd dels grå granit, som innehåller talrika 

 inblandningar af större och mindre stycken af gneis, eurit och 

 hornblendeeurit, mellan hvilka granitpartier dessutom finnas 

 större och mindre lager af de nämnda bergarterna; samt slut- 

 ligen 41, 42 och 43 på eurit. 



40, 45, 46 39, 44 41, 42, 43 



Granit 81,85 77,65 43,23 



Eürit 5,2 9 12,48 43,12 



Gneis 4,32 5,48 8,08 



Diorit 6,67 3,92 1,40 



Kambr. sandsten 0,3 6 



Fram. bergarter 1,87 . 0,47 3,81 



100,00 100,0 100,0 



Om man härvidlag tager i betraktande, hvad vi redan förut 

 omnämnt, nämligen svårigheten att i dessa små stenar skilja mellan 

 dem, som höra till eurit, gneis och diorit, hvarför de tvä sist- 

 nämnda bergarterna upträda med alltför stora tal, sä visar sig 

 ganska tydligt, att krossgrusets sammansättning, åtminstone 

 hvad de deruti ingående stenarne beträffar, till öfvervägande del 

 beror på den underliggande bergskorpans beskaffenhet. Detta 

 bekräftas ännu ytterligare af förhållandena i bladets sydligaste 

 del, der man dels i sydvestra hörnet dels på några ställen vid 

 Hjelmarens södra strand kan få räkna stenar i tusental, innan 

 man hittar någon enda, som ej hör till den i denna trakt nu 

 eller fordom afiapTade kambriska sandstenen. »Främmande berg- 



