HUMMEL, ÖFVEB.S. AF DE GEOL. FÖRHÅLL. VID HALLANDS AS. 591 



ställe som vid Gropmöllan ' och under der rådande förhållanden, 

 lätt skulle kunna förleda till antagandet, att fasta klyften 

 der anträffats. Att den vid Gropmöllan uppgräfda och till 

 mergling använda är en sådan regenererad korallkalk antydes 

 i någon mon genom en jemförelse med större stycken af den 

 ursprungliga. Sådana anträffas nemligen understundom, men 

 synas aldrig besitta den egenskapen att i luften lätt falla sönder, 

 hvilket just är händelsen med den vid nyssnämnda ställe. 



Då det likväl i alla händelser är både af stor vigt och 

 stort intresse att lära känna rätta förhållandet, och då det är 

 mycket sannolikt, att någon del af den ursprungliga kritforma- 

 tionen ännu d^r på slätten återstår, fastän den hittills sedda 

 ej bör obetingadt anses som sådan, så kan jag ej annat än på 

 det högsta förorda en närmare undersökning genom djupborrning. 

 En sådan skulle alltid på samma gång lemna den vigtiga upp- 

 lysningen, om kolförande lager äfven finnas, i likhet med för- 

 hållandena i södra Skåne, och om de kunna blifva af någon 

 nytta för trakten. Att sädana åtminstone ej blifvit här för- 

 störda under istiden såsom kritan, derpå lemna oss jordlagren 

 ett bestämdt bevis, ty i dem är o inga fragmenter af sådana 

 bergarter anträffade 1 ). Som bekant är deras plats under kritan. 

 Vidare "nedåt skulle sannolikt genom borrningen påträffas mot- 

 svarande lager till de vid Skelderviken sedda lemningarna af 

 sibiriska eller kambriska bildningar. 



Den geologiska byguadeo. 



Redan vid första anblicken af Hallands ås och öfriga väldiga 

 höjdsträckningar, som i nordvestra Skåne göra ett så tvärt af- 

 brott mot de storartade slätterna, framställer sig den dubbla 

 frågan: på livad sätt och när hafva dessa förhållanden upp- 

 kommit? Inom en provins, hvilken liksom Skåne (möjligen äfven 



') Helt nyligen hafva ett par mindre stycken af sannolikt Lias-bergarter anträffats 

 af Doc. L. Holmström i närheten af Dömestorp. Detta upphäfver icke det 

 förut sagda; tvärtom angifves derigenom, att formationen finnes, men att 

 någon del af densamma, sannolikt mot dess högre liggande ostliga kant, 

 hlifvit denuderad, sedan kritans lager först undanskaffats. 



