HUMMEL, ÖFVERS. AF DE GEOL. FÖRHALL. VID HALLANDS AS. 601 



äfven här anträffats, åtminstone lemningar deraf, om vid denna 

 del af Hallands ås funnits en strand mot den tidens haf, der 

 de kunnat bildas. Allt detta i förening med den relativa ut- 

 bredningen af de olika formationerna öfver Skåne, men för 

 hvilken jag här icke kan redogöra, synes sannolikt böra tydas 

 så, att" inga verkligt genomgripande förändringar i skånska berg- 

 grunden egt rum under de fossilförande formationernas daning 

 men väl, och förvisso ganska betydande, efter krittiden. Dessa 

 förkastningar, hvarigenom Hallands ås och säkerligen de öfriga 

 större, enstaka höjdsträckningarna i Skåne hufvudsakligen till- 

 kommit, äro derför sannolikt att hänföra till tertiärperioden 

 eller till just den samma tid, då den slutliga upplyftningen af 

 de största europeiska bergskedjorna (Schweitzeralperna, Pyrené- 

 erna m. fl.) egde rum. 



En fråga af stort intresse,, som med det nu omnämnda, 

 nyare dislokationsfenomenet möjligen är nära förbunden och 

 hvilken säkerligen förtjenar all uppmärksamhet, vill jag här i 

 förbigående anmärka. Det är frågan om de skånska och möj- 

 ligen äfven nordligare trakters hyperiters (inclus. diabas och 

 basalt) ålder; om cle kunna visas vara samtidiga med utlandets 

 eruptiva bergarter från tertiärtiden *). Att de här liksom nord- 

 ligare äro yngre än silurformationen, är redan faktiskt bevisadt. 

 Men genom en granskning af Kågerödsgruppens konglomerater 

 synes äfven sannolikt, att de då ännu ej funnos till. En diorit- 

 artad bergart med granater, som uppsätter här och der i gnei- 

 serna inom Skåne, har deremot säkerligen lemnat bidrag till 

 nämnda konglomerater. Dess brottstycken voro likväl så starkt 

 förvittrade, att de knappast kunde igenkännas. 



Jordarter. 



Om deras utseende och värde för orten. Något om deras tillkomst och. utbred- 

 ning, samt kritfragmenternas vigt vid bedömandet deraf. Hafvets nivå i den 

 förhistoriska tiden och fornminnenas utbredning. 



Vid en blick på den bifogade geologiska kartan (Tan. XIII) 



synes lätt, hvilken vidsträckt yta upptages af de qvartära bild— 



- 1 ) Om tertiära hyperiter, se: Utkast till Spetsbergens Geologi af A. E. Norden- 

 skiöld; Vetenskaps- Akademiens handlingar 1866. 



