HDMMEL a ÖFVERS. AF DE GEOL. FÖRHALL. VID HALLANDS AS. 603 



medel. De yngsta jordarterna äro nemligen i allmänhet 

 härstädes af dålig beskaffenhet i jemförelse med de äldre. 

 Krossgrusbildningen är icke liksom föregående, diluvialsanden, 

 här öfverallt dold af yngre aflagringar. Tvertom framträder 

 den i dagytan på ofantliga sträckor. Så är t. ex. hela 

 Hallands ås betäckt deraf. Det är likväl icke den nyss om- 

 nämnda leriga arten, som utgör den yngsta delen eller sjelfva 

 jordytan, utan der träffas alltid ett mera löst sammanfogadt 

 material af kantigare bergartsfragmenter, inbäddade uti en 

 stoftfin, smutsgul, föga lerig, jordartad massa. Detta är 

 vanligen två till tre fot mägtigt och aldrig krithaltigt. Det 

 synes i sin helhet vara yngre än glacialleran, men anföres 

 här för sammanhangets skull, 

 c är rullstensgrus, så benämndt på grund af dess uppkomst- 

 sätt — genom rullning och nötning i ett vatten, hvarigenom 

 det också erhållit ett rent utseende eller blifvit befriadt 

 från de leriga och jordartade beståndsdelar, som karakteri- 

 sera krosstensbildningen. En följd häraf är, att detta grus 

 aldrig eger någon sammanhållighet. Det må hafva varit 

 utsatt för huru stort tryck som helst, så bildar det likväl 

 alltid helt lösa aflagringar. Rullstensbildningen eger häl- 

 en ofantlig utbredning och mägtighet. Största delen af 

 slätten på norra och södra sidan om Hallands ås har deraf 

 under en viss tid varit inkräktad. Lyckligtvis har den 

 sedan blifvit betäckt af mera fruktbringande sedimenter, 

 hvarför gruset nu blott här och der, isynnerhet närmast 

 åsen, framträder i dagytan. 

 d. Glacialleran bildar här understundom ända till 50 fot mägtiga 

 aflagringar. Af dess båda varieteter, hvarfvig mergel och 

 hvarfvig lera, är den förra den egentligen betydande; den 

 sednare, hvilken såsom annorstädes i landet utgör den yngre 

 länken, är i allmänhet blott 2 till 6 fot mägtig, men upp- 

 går i närheten af Tostarp till öfver 20 fot. Hvarfviga 

 lerans utbredning är något större än hvarfviga mergelns; 

 sålunda är det alltid mergellagren, som först utkila i de 



