hümmel, öpvers. ap de geol. förhall, vid Hallands ås. 609 



tadt deras lösare konsistens och sålunda lättare söndermalning. 

 Detta förhållande måste finna sin förklaring i det inbördes läge, 

 som nämnda bergarter ursprungligen innehaft, men hvilket icke 

 kan genom här möjliggjorda iakttagelser bestämmas. 



Efter utbredningen af bottenmoränens slam- och stenmassor 

 följde närmast danandet af här befintliga rullstensbildningar 

 (lagret c). Dessas vidsträckta och starkt kuperade yta, nu likväl 

 till största delen undangömd af de skiktade aflagringarna (glacial- 

 sand och -lera etc), angifver i förening med deras ovanliga 

 mägtighet och deras egendomliga utbredning i förhållande till 

 åsen ganska bestämdt orsaken till deras uppkomst — de från 

 den afsmältande glacieren häftigt framflödande vattenmassorna. 

 Då åsens största höjd och största yta just är i trakten öster 

 om Båstadalen, så är det naturligt, att der måste blifva en 

 mera långsamt utsinande källa till sådana vattenflöden. Sanno- 

 likt måste häruti sökas orsaken till, att vi nu vid den traktens 

 såväl norra som södra sluttning, och nästan uteslutande der, 

 återfinna de betydande rullstensmassorna. Mellan Torekov och 

 Båstad finnas blott obetydliga och mindre väl bearbetade. Under 

 denna rullstensbildningens period var likväl hafvet alltjemt i 

 stigande, ty glacialsandens och glaciallerans aflagrande både 

 börjades och afslutades härstädes under samma periods senare 

 skifte d. v. s. under en tid, då lugn sedimentaflagring kunde 

 ega rum och då således inflytandet af rinnande vatten var jem- 

 förelsevis ringa. Rullstensbäddar finnas likväl på några ställen 

 hvilande på glaciallerorna, och ända till 12 fot mägtiga; men 

 då de ingenstädes synas stå i samband med någon märkbar de- 

 nudation af lerorna, utan både hvarfvig mergel och hvarfvig 

 lera finnas qvar, och den sednare märkligt nog med sin vanliga 

 ringa mägtighet, så är det antagligt, att dessa yngre rull- 

 stensbäddars utbredning beror på hafvets närvaro. Dessa äro till 

 åldern eqvivalenta bildningar med postglacialsanden, men äro, der 

 de stå i oafbruten förening med äldre rullstensaflagringar, som 

 vanligt på kartan betecknade i likhet med dessa sednare. Det 



