610 ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, J871. 



är här nemligen samma förhållande som mångenstädes uppåt 

 landet, att glaciallerans lager utkila i sjelfva rullstensmassan. 



Att glacialsand och glaciallera äro marina aflagringar, an- 

 gifves icke blott af deras på långa sträckor märkbara jemna 

 skiktning utan äfven af de fossiler *), som deri på senare tiden 

 äro funna norr om Hallands ås af Prof. Torell m. fl. Att 

 åter de på båda sidor om åsen utbredda likartade aflagringarna 

 äro fullkomligt samtida, kan ej betviflas, då man tager de båda 

 profilerna i skärskådande. Lagerföljden är nemligen densamma, 

 och bildningarnas eget utseende fullkomligt likartadt på norra 

 som på södra sidan om åsen; derför måste ock naturförhållan- 

 dena, under hvilka de danades, på båda ställena hafva varit 

 desamma. 



Under det de fina, skiktade sedimenten, (glacialsand och 

 -lera) afsattes, kom en tid, då hafvet stod 270 fot högre än nu. 

 Detta är likväl den största höjd, till hvilken hafvet härstädes 

 bevisligen uppgått. De högst belägna skiktade aflagringarna 

 återfinnas vid Grefvie. På deras beskaffenhet är det lätt att 

 se, hvarest den egentliga källan för tillsvämningen var belägen. 

 Afven här äro kritfragmenterna den säkraste ledtråden. Deras mot 

 norr och nordvest tilltagande storlek i förening med det öfriga 

 materialets beskaffenhet antyder, att tillsvämningen egde rum 

 från Båstadalen, att der vid den tiden var en hafsvik, närmast 

 hvilken de krithaltiga strandbildningar uppkommo, som mot 

 Grefvie öfvergå till en ytterst fin och väl skiktad, kritblandad 

 sand. I denna sednare uppträda små lager af hvarfvig mergel, 

 hvilkas samband åter med de längre ut på djupare vatten af- 

 satta, mera betydande mergellagren icke kan vara tvifvel under- 

 kastadt. Då sanden vid Grefvie innehåller för ögat synbara 

 kritfragmenter, så är det klart, att de små lerlagren deruti också 

 hafva kritfragmenter att tacka för sin kalkhalt. Häraf följer 

 då också, att de på Engeltoftaslätten och vester derom utbredda 

 mergellagren äfven äro bildade genom en inblandning af vtterst 



l ) Yoldia, Saxicava, Tellina, Bulla, Balanus. 



