618 ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 1871. 



marnes spets aftager ock sidostyckenas lialfklotformiga uppsvall- 

 ning så småningom och olikheten mellan dessa och mellanstyckets 

 (12 — 13) delar blifver mindre i ögonen fallande. Radialsköldarne, 

 ett i skifvans centrum beläget rundt fjäll, armsidosköldarne samt 

 armbuksköldarnes midt hafva en ojemn yta, hvilken vid förstoring 

 visar sig vara (bikakslikt) nätformigt kornig, under det att alla 

 öfriga fjäll . och sköldar äro jemförelsevis släta. Ett liknande 

 förhållande har Lyman uppvisat å armsköldarne hos Ophio- 

 chondrus convolutus. 



8. Ophiolepis paucispina (Såy). 



S. Barthelemy, ett exemplar från en famns djup, sandbotten, 

 och ett exemplar från en spongia (A. G.). 



9. Ophiolepis elegans Ltk. 



S. Barthelemy, några få exemplar, hvaribland ett från 12 

 famnars djup, skalbotten med alger (A. G.). 



S. Martin, 12 famnars djup, skalbotten (A. G.). 



10. Ophiomusium eburneum Lym. var. trispina n. 

 Spinae brachiales ternae, e quibus infima longissima tertiam 



partem longitudinis membri brachii longitudine aequat vel paullum 

 superat. Papulae ambulacrales desunt. 



Diametros disci 4 millim. 



Anguilla, ett exemplar från 230 famnars djup (A. G.). 



S. Martin, ett mycket litet, icke med full säkerhet bestäm- 

 bart exemplar från 200 — 300 famnars djup (A. G.). 



11. Ophiomusium validum n. 



Discus squamis paucis majoribus concinne dispositis, e qui- 

 bus marginalis maxima, nonnullisque minoribus interpositis tectus. 

 Scuta radialia magna, trigona, sejuncta intus paullum divergentia, 

 margine ad spatium interradiale vergenti longissimo apiceque 

 extremo et squamam marginalem maximam et squamam geni- 

 talem tangentia. Scuta oralia maxima, parte exteriori rectangularia 

 et interiori in collo acuminato producta; adoralia magna, intus 

 inter sese tangentia. Papulae orales quaternae praeter infraden- 



