SJÖGREN, BIDRAG TILL ÖLANDS GEOLOGI. 677 



sort, som den i allmänhet finnes uppkastad på hela öns vestra 

 kust från norra udden till den södra och af öboerna benämnes 

 sjöflisa. Denna klappersten, som i mäktiga bankar finnes upp- 

 kastad utefter sjöstränderna samt ännu bildas, häntyder på ett 

 långt ut i sjön gående, under förstöring varande lager, hvilket 

 älven såväl vid Aleklinta som vid Albrunna kan utefter den 

 långgrunda stranden följas långt ut i sundet. Denna sandstens- 

 skiffer öfvergår allt mer och mer till tunnskiffrig lerskiffer högre 

 upp i lagret eller mot den punkt, der alunskiffren börjar, hvilket 

 här är på 21 fots höjd öfver vattenytan. Alunskifferlagret med 

 sina 1| a 2 fots orstensränder är här endast af 7 fots mäktig- 

 het, samt orthoceratitkalken af 18 fots tjocklek, så att alla tre 

 lagrens sammanlagda mäktighet ofvan sjöytan här endast utgör 

 46 fot. Det lösa tunnskiffriga lagret straxt under alunskiffern 

 innehåller inga försteningar utan först på en djupare nivå börja 

 dessa. Denna iakttagelse bekräftas äfven på öfriga ställen der 

 detta lager blifvit blottadt. Under den tunnskiffriga lerskiffern 

 börja lagren upptaga mera qvarts och blifva allt mera sandstens- 

 lika, allt under omvexling med tunn skifferlera, som dock mot 

 djupet synes förminskas, då i stället sandstensskiffern uppträder 

 kalkblandad till mer eller mindre grad, och i denna kalkblandade 

 stenart träffas som oftast Paradoxides Tessini. Inom hela detta 

 lager förekommer i den qvartslika stenarten de vextlika lem- 

 ningar, som synas vara analoga med dem från Lugnas ehuru 

 några bestämda och konstanta former ännu icke kunnat sär- 

 skiljas. Dessa former, som synas vara dels spår och lemningar 

 af sandmaskar dels aftryck af vexter, förekomma tillika med 

 Paradoxides Tessini och möjligen med någon af öfrige Trilobit- 

 arter (Conocephalites Barr.), som i detta lager finnas. 



Vid Albrunna på södra delen af ön kan man ej se mer än 

 alunskiffern samt den derunder liggande sandstensskiffern, den sed- 

 nare af 6 fots mäktighet från den punkt der den utlöper i sjön. 

 Detta lager har för öfrigt samma försteningar som vid Aleklinta. 



Dessa äro de tre punkter der, såvidt bekant är, någon profil 

 af någon del af detta skifferlager (regio conocorypharum) är 



