6^8 ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 1871. 



blottad (resten af lagret ligger under sundets nivå) och i af- 

 seende på lagringsförhållanden kan bedömas; hvilket säkert varit 

 orsaken, att det så litet i afseende på sina försteningar varit 

 uppmärksammadt, att detsamma af gammalt hänfördes till sjelfva 

 sandstenslagret (Regio Fucoidarum I). Af en tillfällig händelse 

 kom jag att fästa uppmärksamheten vid en genomskäring af 

 detta lager i närheten af Stora Frö i Wukleby socken, der man 

 för en dikesgräfning blottat ett parti af detsamma, och jag fann 

 att det der innehöll flera Trilobitarter. 



Den lösa beskaffenheten af detta lager har förorsakat, att 

 på de ställen, der det varit blottadt från de öfverliggande lagren, 

 det helt och hållet blifvit söndergrusadt, så att endast de hår- 

 dare qvartsrika partierna återstå blandade med de materialier, 

 hvaraf lagret i öfrigt bestått. Det innehåller temligen ofta 

 svafvellds, vanligen i fina i bergarten insprängda partiklar. Då 

 denna bergart dertill är kalkhaltig, så gifver den, då den ut- 

 sattes för luftens åverkan, anledning till bildning af gips, hvilken 

 omständighet gifver den del af den öländska jorden, som är be- 

 lägen på detta lager (II), en ovanlig fruktbarhet, som till oeh 

 med förvånade en Linné, då han i sin resa yttrade -att: »Vägen 

 låg genom de skönaste lundar man någonsin sedt, som vida i 

 skönhet öfvergingo alla orter i Sverige och täflade med alla i 

 Europa» 1 ). 



Denna gipshaltiga jordmån gifver sig äfvenledes tillkänna 

 af de utvittringar af gips, som visa sig, då den lösa mergel- 

 skiffern får ligga utsatt för luftens och väderlekens åverkan, och 

 det är icke sällsynt, att man vid dikesgräfningar å fälten kan få 

 se små gipskristaller ligga inblandade i alfven, hvilken sednare 

 derföre och på vissa ställen kan begagnas på åkrarne såsom 

 gödningsmedel. 



Till detta lager (II) kan räknas den del af Oland, som 



ligger nedom (vester om) Vestra landtborgen, emedan sjelfva 



landtborgen just utgör såväl högsta punkten af orthoceratitkalk- 



lagret, som dess vestligaste gräns på ön. Denna kustremsa af 



') Carl Linn^ei Öländska resa, pag. 64. 



