DAHLANDER, UTVIDGNINGSKOEFFICIENTEN HOS METALLTRÅDAR. 713 



Skillnaden mellan de observerade och beräknade värdena 

 k 2 — k x faller inom observationsfelens gränser och är för öfrigt 

 ömsevis positiv och negativ. Man kan derföre anse eqv. (4) 

 och (5) tillräckligt noggranna, för att läggas till grund vid be- 

 räkningen af det inflytande, som en tråds spänning utöfvar på 

 dess utvidgningskoefficient. 



Som resultater af denna undersökning får jag framhålla: 

 Den förändring, som utvidgningskoefficienten hos metall- 

 trådar undergår genom spänning inom elasticitetsgränsen, härrör 

 uteslutande eller åtminstone till vida större delen af elasticitets- 

 koefficientens förändring med temperaturen och är således hufvud- 

 sakligen skenbar. Såväl inom som utom elasticitetsgränsen växer 

 utvidgningskoefficienten med spänningen. Den kan med till- 

 räcklig noggrannhet beräknas af formeln 



'feto* 



k' = k + 



\E t , Ej' 



a {t' — t) 



hvilken dock endast är gällande inom elasticitetsgränsen. 



Den af vikels e Edlund funnit från Thomsons formel kan 

 icke förklaras genom utvidgningskoefficientens förändring, hvilken 

 i stället skulle, om ock blott i ringa grad, öka den iakttagna 

 afvikelsen. 



Vid begagnande af metalltrådars utvidgningskoefficienter 

 måste man fästa afseende vid den i tråden varande spänningen, 

 då denna i några fall utöfvar ett märkbart inflytande på koef- 

 ficientens storlek. 



