MEVES, ORNITH iLOGISKA IAKTTAGELSER 1 NORDVESTRA RYSSLAND'. 737 



Longilingues, Scansores, Picidas, Cuculidse, Syndactyla?, Macro- 

 chires, Columbse, Psittaci, Striginae, Fälconinse. 



II. Foglar, hvilkas ungar utkomma ur ägget med synför- 

 måga och tät dunbeklädnad. Ungarna matas ej, utan uppsöka 

 (vanligen) straxt sin föda under föräldrarnas anförande. Dessa 

 foglar lägga sina ägg på marken, sällan i konstiga bon. Deras 

 föda består af vegetabiliska och animaliska ämnen. Hit hörar 

 Penelopinse, Gallina? proprio?, Phasianinse, Tetraoninae, Pteroclinas, 

 Thinocorinse (Chionis, Attagis, Thinocorus, hvilkas fortplant- 

 ningssätt ej tyckes vara kändt), Crypturinse, Struthiones, Otides, 

 Podoa, Palamedeinae, Rallinae *), Gruinse, Charadrii, Tringarise, 

 Phoenicopterus, Anseres. 



III. Foglar, hvilkas ungar utkomma ur ägget med synför- 

 måga och mer eller mindre tät dunbeklädnad. Ungarna matas 

 en längre tid, hvarvid de dock snart sjelfmant gripa efter den. 

 erbjudna födan. Många af dessa foglar bygga stora och platta 

 bon, andra lägga sina ägg i hålor, andra fritt på marken. De- 

 ras föda består af animaliska ämnen, mest fiskar. Hit höra: 

 Tbis, Tantalus, Dicholophus, Rhinochsetus jubatus(?), Ciconife r 

 Eurypyga, Ardeidse (Balaeniceps), Plotus, Pelecanus, Dysporus r 

 Phaeton, Sterna, Larus, Drömas, Procellaria, Halidroma, Eu- 

 dytes, Colymbus, Uria, Alca, Aptenodytes. 



Om man kunde antaga, att en tid funnits, då hela vår- 

 planet varit öfvertäckt af vatten, nämligen af ett fiskrikt haf,. 

 ur hvilket endast nakna klippor uppstuckit, så hade ett sådant 

 naturens tillstånd varit lämpligt. för tillvaron af de (flesta) fog- 

 lar, som höra till den 3:dje afdelningen. — Om man kunde våga 

 föreställa sig, att derefter i klippornas fördjupningar regnvatten 

 samlat sig, hvari en vextlighet så småningom uppstått, hvaraf 

 gyttja bildats, och en sumpvegetation uppkommit, bebodd af in- 

 sekter, snäckor m. m., så hade större delen af andra afdelningens 

 foglar haft vilkoren för sitt lifs uppehälle tillräckligt fyllda. Men 

 först sedan land bildats och vegetationen betydligt utvecklat sig. 



1 j Bland dessa förekomma dock sannolikt flera arter, hvilka i början mata. 

 sina ungar. 



