752 ÖFVERS1GT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 1871. 



51. Calamodyta schoeuobaenus, Linn. 

 (Sylv. phragmitis, Bechst.). 



Säfsångaren anträffades allmän på alla lämpliga ställen, 

 ifrån Ladogakanalen till Onegaviken och längs Dwinan. 



Att denna art i Skandinavien äfven förekommer högt upp 

 i norden, har, enligt Prof. Malmgren 1. c., W. v. Wright re- 

 dan anmärkt, och jag får tillägga, att en hanne, som skjöts vid 

 Munioniska den 22 Juni 1832 af W. v. Wrights reskamrat, 

 Jägmästaren Stenius, förvaras på härvarande Museum. Något 

 tvifvel angående riktigheten af uppgiften kan således ej komma 

 i fråga. På Univ. Museum i Helsingfors förvaras flera exem- 

 plar, skjutna i Ural. Som ett kuriosum torde här kunna an- 

 föras, att i Syst. Nat. af Gmelin pag. 953 beskrifvas boet och 

 äggen af Mot. schceuobaenus på följande sätt: »in silvis nidum 

 ex muscis et låna struens, et 4 — 5 ova coloris ccelestis pariens». 

 Man kunde bli frestad att tro, att ett rödstjerts- eller bofinks- 

 bo med ofläckade ägg hade kommit författaren i händerna. 



52. Calamoherpe (Salicaria) magnirostris, Lilljeborg. 

 (Sylv. arundinacea, Eversm.). 



Denna af Prof. Lilljeborg *) först som skild art beskrifne 

 sångare har jag beklagligen ej sjelf lyckats skjuta, men hyser 

 den öfvertygelsen, att ja<i' på kanalresan emellan Navaja Ladoga 

 och Sermaks hörde 5 eller 6 sådana hannar sjunga. Båten lade 

 nämligen till vid en station Waronoff, omkring 40 verst från 

 Novaja Ladoga om natten d. 11 Juni och stannade der några 

 timmar. Foglarna höllo sig i ett med pilbuskar beväxt, sum- 

 pigt och oåtkomligt raoras längs kanalen, och mina försök att 

 tränga dit in ochfå sigte på en fogel misslyckades. Sången, 

 som uppgifves vara vackrare än näktergalens (L philomela), 

 hade något egendomligt i fyllighet och omvexling, men påminte 

 mig mera om den af Calamoh. palustris och Hypolais icterina 

 än af L. philomela. Jag sökte trösta mig med den tanken, att 

 kunna träffa fogeln på något annat ställe under resans lopp. 

 men mitt hopp blef sviket. Skulle emellertid den hörda fogeln 

 ej varit den förmodade, torde de undersökningar, h vilka jag 

 hade tillfälle att anställa på Museum i Petersburg, ej sakna in- 

 teresse. Här funnos nämligen förvarade 4 sylvier, hvilka jag 

 straxt ansåg tillhöra Sal. magnirostris, ehuru de voro betecknade 

 med andra namn. N:o 1 var sign.: »Sylv. hypp'olais» o 71 , skju- 

 ten i St. Petersburg i Maj ~ 1852 af Dr Heffner. På signa- 

 turens baksida var skrifvet på ryska: »fogeln höll sig i träd- 

 gårdar och hade en vackrare sång än näktergalen». X:o 2, 

 sign. Sylv. arundinacea o 71 , skjuten vid Spask (Ural) d. 23 Juni 

 1842 af Dr Eversmann. På baksidan har en sednare hand 

 tecknat: Sylvia palustris. N:o 3, sign. Sylv. trochilus, sednare 

 ändrat till S. arundinacea, Semipal. April 1843. N:o 4, sign. 



•) 1. c pag. 271-78. 



