760 ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 1871. 



hvita, andra radens med mindre gula spetsfläckar, som bilda 2 

 band öfver vingen; undersidan gråhvit med svafvelgul, nästan 

 stripig anstrykning; understjerttäckarna hvitaktiga; täckarna un- 

 der vingen gula; stjerten något klufven och, lika som hos Ph. 

 borealis, på innanfanet fint kantad med hvitt. Första ving- 

 pennan 5 till 6 m.m. längre än handtäekarna, den andra lika 

 lång med den 7:de eller 8:de; den 3:dje — - som är nästan lika 

 lång med den 5:te — litet kortare än den 4:e, som är längst 

 af alla. Den 3:dje, 4:de och 5:te pennan med afsmalnadt ytter- 

 fau. Fogeln i nästdrägt, från Birjusa, med ej fullt utväxta 

 vingar och stjert, var nästan af samma, något mera i gulgrönt 

 dragande färg. De tvenne banden på vingarna dock tydligare 

 och af renare gul färg; undersidan blekgul utan fina streck. 

 Måtten voro följande: 



Kön. 



Näbben 



Tarsen. 



N Tårna, 



Vingen. 



Stjerten. 



Lokal. 



från j från 

 pannan. ' vink. 



mellant. 



baktån. 



C? ad. 



11 



13,5 



18 



9 + 3 



6 + 3 



60 



46 



i 

 Ochotzsk. 



? ad. 



11 



14 



17,5 



— 



— 



59 



45 



Majafloden. 



ung. 





12 



17 



— 



— 



51 



40 



Birjusa. 



59. Phyllopneuste coronata, Temm. & Schleg. 



(Ficedula coronata, Fauna Japonica Tab. XVIII, pag. 48 — 50). 

 Den noggranna beskrifningen i det här citerade praktarbetet 

 har dock en stor brist, nämligen, att det icke blifvit anmärkt, 

 med hvilken af de följande smällpennorna den andra har lika 

 längd. På det ur Lord Waldens samling till jemförelse lånade 

 exemplaret är han nästan lika lång med den 6:te. Hos Ph. 

 Middendorffii deremot är den 2:dra lika med den 8:de pennan. 

 Exemplaret, en gamrnal hanne, skjuten vid Hakodadi d. 1 Maj 

 1865, är så fullt öfverensstämmande med ofvan citerade figurer 

 samt med beskrifningen, att jag anser en närmare färgbeskrif- 

 ning för öfverflödig. Dock får jag anmärka, att det ljusa strecket 

 på hjessan, så föga det än framträder, är ganska karakteristiskt, 

 och att dertill ej finnes den ringaste antydning hos Ph. Midden- 

 dorffii, samt att den gula färgen på understjerttäckarna är mycket 

 i ögonen fallande. Hvad de plastiska förhållandena beträffar, 

 så. räcker den första, särdeles smala vingpennan 4,5 m.m. ut- 

 öfver de stora handtäekarna; den andra är något längre, eller 

 lika lång med den 6:te; den 3:dje och 4:de äro nästan lika 

 långa och längst af alla. Stjerten har samma utskärning som 

 hos Ph. borealis, och samma fina hvita kant på innanfanet. 

 Näbben temligen starkt böjd, med en tydlig inskärning vid 

 spetsen. — Med detta exemplar öfverensstämmer i det närmaste 

 ett på härvarande Museum befintligt exemplar, signeradt »Hypo- 

 lais sp. (Abornis Hodgs.)» från »Java». Det skiljer sig blott 



