772 ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 187 1. 



ytan. Om en sådan krafsning vore nödvändig, skulle man icke 

 då förvånas öfver de till sådant ändamål högst olämpligt långa, 

 raka och svagt konstruerade naglarna isynnerhet hos riporna? 

 Till dylikt ändamål lämpar sig vida bättre sådana, som man 

 finner hos Gallus, Perdix o. s. v. 



2:o Återstår nu att visa, om icke klorna på Lagopus och 

 Tetrao äro fullt ändamålsenligt danade för dessa foglars behof. 

 De hafva under vintern alla att kämpa emot snömassorna, 

 på hvilka de äro tvungna att vandra. Snön är icke sällan 

 lös, och med en fot, sådan som en hönas, skulle de behöfva 

 en långt större ansträngning af sina krafter för att hålla sig 

 uppe på densamma. Men då nu ripan dels på nedra delen af 

 foten är försedd med en ymnig fjäderbeklädnad, som kan bre- 

 das ut, och dels genom sina långa, raka naglar — som kunna 

 jemföras med skidor — med stor lätthet kan springa öfver 

 snön, så inses utan svårighet lämpligheten och nödvändigheten 

 för henne af sådana naglar. Hos slägtet Tetrao göra sido- 

 fransarna längs tårna samma utmärkta tjenst och kunna anses 

 som ett slags snöskor. Sommaren gör doch hela denna ut- 

 rustning öfverflödig, och den periodiska fällningen deraf torde 

 hufvudsakligen hafva sin grund deri. 



Slutligen anser jag mig böra tillägga: 



l:o Att, hvad beträffar Hr Bonsdorfs yttrande, att jag hos 

 slägtet Tetrao skulle hafva funnit kloombyte ega rum endast 

 hos honorna, detta beror på ett misstag. Ty angående hjerpen 

 har jag 1. c. omnämnt två hannar i sommardrägt med nyss 

 fällda klor. Tjäderhannar deremot har jag ej haft tillfälle att 

 undersöka under rätta tiden, men väl en orrhanne i full sommar- 

 drägt, hvilken genom sina ännu korta och alla regelmässigt 

 bildade, gråbruna naglar visade, att ett nagelombyte icke långt 

 förut egt rum; men detta exemplar var ej försedt med datum, 

 hvarföre jag icke ansåg mig böra omnämna detsamma. 



2:o Att lossningen på alla naglarna börjar på en gång, 

 och att ingen gammal nagel blir qvarsittande helt och hållet ; 

 men att fällningen af en eller annan nagel kan fördröjas flera 

 dagar. 



3:0 Att de kunna sitta en längre tid som slidor utanpå 

 den nya nageln, utan att erhålla näring genom blodet, hvilket. 

 så vidt jag känner, ej förekommer vid den pathologiska nagel- 

 fällningen hos menniskor eller däggdjuren. — Och härmed anser 

 jag mig hafva vederlagt Herr Archiatem Bonsdorfs anmärk- 

 ningar, och tillräckligt hafva bevisat, att hvad jag i min Jemt- 

 landsresa yttrat om klofällningen är fullt öfverensstämmaude 

 med verkliga förhållandet. 



129. Vanellus cristatus, M. & W. 



Temligen allmän vid Novaja Ladoga och Sermaks; förirrar 

 sig äfven någon gåne: till Archaugel. 



