776 ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 1871. 



de största vingtäckarna svartbruna; näbben svart, underkäkens 

 basis gröngul; benen grönaktigt gulbruna; iris mörkbrun. 



Ung hanne i första fjäderdrägten, d. 24 Juli: Längd 245 

 m.m., bredd 395 m.m.; näbben 41 m.m,; tarsen 27 m.m., 

 mellantån 24 m.m.; vingen 126, stjerten 49 m.m. På öfver- 

 sidan voro alla gråa fjädrar försedda med rostgula ränder, och 

 spetsarna på skulderfjädrarna samt de långa bakre vingtäckarna 

 hade svarta zickzacklinier. De 2 svarta längsbanden på skul- 

 drorna voro mindre än hos de gamla, eller utgjordes blott af 

 bakom hvarandra liggande fläckar. Stjerten, otydligt bandad eller 

 spräcklig, var försedd med en rostgul, svartbandad spets. Under- 

 sidan smutsigt hvit, halsen och bröstet med mörka streck. 

 Näbben mörkt olivbrun med gul basis på underkäken; benen 

 smutsigt citrongula; iris gråbrun. Det öfriga af drägten nästan 

 lika med de gamlas. Den unga honan var något större och 

 saknade zickzacklinierna på de bakre vingtäckarna. Dundrägten, 

 d. 10 Juli på en hona. 1 eller 2 dygn gammal: Längd 100 

 m.m.; näbben 11,5, tarsen 21, mellantån 20 m.m. De trenne 

 främre tårna förenade genom stor spännhud. Öfversidan grön- 

 aktigt rostgrå, fint melerad; ett streck genom ögat, ett smalt 

 sådant från pannan öfver hjessan, ett bredare öfver ryggen samt 

 en fläck på höften svarta, pannan gulaktig; undersidan hvit. 



De många genus-namn, som hafva blifvit tilldelade denna 

 fogel, vittna om, att man har varit mycket villrådig om hans 

 ställning i systemet. Dundrägten, som mest liknar den af 

 Actitis hypoleucus, beskaffenheten af äggen och -hans lefnads- 

 sätt anvisa honom dock den här af mig valda platsen. 



146. Machetes pugnax, Cuv. 

 (Tringa pugnax, Linn.) 



Blott någon gång sedd af mig; skall enligt v. Fischer 

 vara allmän i guvernem. Petersburg. 



147. Canutus islandicus, Erehm. 

 (Tringa canutus, Linn.) 



En gammal hanne, som var skjuten på våren vid Archangel,, 

 köpte jag af Hr Heinrich. Enligt hans uppgift förekommer 

 denna fogel derstädes vår och höst. 



148. Tringa subarquata, Temm. 

 (Pelidna subarquata, Brhem) 



En hanne i vårdrägt hade man skjutit vid Petersburg d. 

 20 Maj och inlemnat till dervarande Museum. De roströda 

 fjädrarna voro ännu försedda med hvita kanter. Jag träffade 

 honom ej vidare på resan, ehuru jag ifrigt sökte honom på 

 de af Blasius *) uppgifna ställen vid södra Onegasjön 2 ). 



') Reise im Europ. Russland 1844 s. 72. 



2 ) Prof. Kessler 1. c. yttrar i en not, att de af Blasius der sedda foglar, så- 

 som Calidris arenaria, Tringa minuta, subarquata m. m. måste ännu varit 

 under flyttningen, men ej häckande; hvilken mening jag obetingadt biträder. 



