LINNARSSON, FÖRSTEN. FR. SVERIGES O. NORGES »PRIMORDIALZO'N». 791 



pannan, men aftaga mot hennes midt betydligt i djup. De båda 

 främsta paren äro ej skarpt begränsade utåt; de blifva smånin- 

 gom otydliga och nå knappast dorsalfårorna, hvilka äro föga 

 utpräglade. Nackringen bär på midten en tagg, som på alla 

 exemplaren -.är af bruten nära basen; på ett aftryck af ett stort 

 hufvud ser man det märke, han lemnat efter sig, till en längd 

 ■af 5 m.m. På hvardera sidan har nackringen en svag trans- 

 versel insänkning, som nästan delar honom i två leder. Palpebral- 

 loberna äro stora och höja sig betydligt öfver de öfriga delarna 

 af kinderna; de utgå omedelbart från pannan vid hennes främsta 

 .sidofåror och sträcka sig, temligen starkt böjda, snedt bakåt, 

 ungefär i jemnbredd med nackfåran. Ofver hvardera kindens 

 bakre och inre del sträcker sig en svag liniesmal upphöjning 

 från bakre hörnet af pannans sista sidolob, skär den temligen 

 grunda bakre kantfåran och utlöper i en liten tagg ungefär midt 

 emellan hörntaggen och dorsalfäran. Suturen kan ej urskiljas 

 på de afbildade exemplaren. Ett annat exemplar visar, att hon 

 gått från ögat nästan rätt bakåt och utmynnat innanför den lilla 

 taggen. Hennes förlopp framom ögat har ej kunnat med säker- 

 het iakttagas. — Thorakalsegmentens antal är obekant. Endast 

 ett exemplar (fig. 1) har en del af thorax bibehållen. Rhachis 

 är utmärkt genom en tagg på hvarje led. På den sista bibe- 

 hållna leden har taggens längd varit åtminstone 5 m.m., såsom 

 man finner af det motsvarande aftrycket. Hvilken form pleurae 

 haft, kan ej utrönas, då endast inre delen af sidoloberna är 

 bibehållen. — Något pygidium träffades ej. — Storleken vexlar, 

 men synes aldrig hafva varit synnerligen betydlig De största 

 dimensionerna visar ett hufvud, hvars längd är 26 m.m. De 

 flesta exemplaren äro af ungefär samma storlek som de afbildade. 

 Tillsamman med Paradoxides Kjerulfi träffades fragment af 

 en Arionellus, för obetydliga att lägga till grund för en artbe- 

 skrifning. Dessa båda arter äro efter all sannolikhet äldre än 

 någon hittills från Skandinavien beskrifven Trilobit. Orstens- 

 bollar i den del af alunskiffern, som ligger närmast den gröna 

 skiffern, innehålla nämligen Agnostus parvifrons LlNSN, som i 



