860 ÖFVERSIGT AF K. VETBNSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 1871. 



igenkännliga på sin grågröna färg. Jemna dalfördjupningar mel- 

 lan bergen börja bli vidsträcktare än utanför fjorden, ehuru 

 ännu föga grönskande emedan gräsvegetationen ännu ej hunnit 

 tillräckligt långt. Gyrophorernas svarta plättar på klipporna 

 och de frutescerande lafvarnas ymnighet på bergtoppar och blå- 

 siga sluttningar, som mötte ögat i fjordens yttre del och på 

 ytterskären, börja försvinna. Rhodiola rosea kläder i ymnighet 

 klipporna vid stranden. Fjordens båda stränder, som ytterst ej 

 äro mer än ^ mil aflägsna från hvarandra, äro till naturbeskaf- 

 fenhet olika, i det den södra reser sig till större och brantare 

 bergshöjder med mera söndersprängda klippor och större och 

 jemnare fuktighet till följe af dess nordliga exposition, under 

 det den norra stranden utgöres af mera kullriga berg, der knappt 

 en rännil står att upptäcka. Ofverhufvud röjer sig uti Auleit- 

 sivikfjorden liksom öfveralit pä Grönlands kust der bergen hafva 

 blott ringa höjd, en brist på fuktighet, som är okänd i Skan- 

 dinaviens fjelltrakter. Då nemligen all nederbörd uti det inre 

 af landet genom isströmmarnä, glaciererna och de från inlands- 

 isen kommande elfvarna utföres i hafvet, — och detta eger rum 

 inne i djupet af fjordarna, — så har den isfria kusten endast den 

 fuktighet, som omedelbart faller på densamma. Så länge snön 

 qvarligger i större eller mindre fläckar på höjderna, hvilket ännu 

 mot slutet af Juli är förhallandet på de blott några hundra fot 

 höga ytteröarna, framrinner dock någon fuktighet öfver slutt- 

 ningarna, men sedan snön är alldeles bortsmält är allting torrt, 

 och vatten finnes blott uti stagnerande vattensamlingar på berg-- 

 platåerna, der sjelfva klippan utgör bottnen uti vattensamlingen. 

 Snön synes längre qvarligga på de yttre öarna än på bergen uti 

 fjordens inre del, der knappt en snöfläck den 15 Juli var synlig, 

 oaktadt närmare inlandsisen. 



Nordsidan af fjorden, der vi lade till den 15 Juli, har en 

 strandvegetation af Elymus arenarius och Carex glareosa. På 

 grusiga branter nära stranden finnas Wahlbergella triflora, Ar- 

 temisia borealis, Viscaria alpina, Alsine rubella och Campanula 

 rotundifolia var. arctica. Bergplatåernas vegetation utgöres,' utom 



