BERGGREN, FANEROGAMFLORAN PÅ GRÖNLAND. 861 



af den vanliga Empetrum, af Ledum palustre var. decumbens 

 ymnig, Rhododendron lapponicum, Myrtillus uliginosa var., Aspi- 

 dium fragrans, Pyrola grandiflora, Antennaria alpina, Pedicula- 

 ris lapponica och Luzula arcuata. På klippvallarna förekomma 

 Saxifraga tricuspidata, Poa caesia, Carex Wormskjoldii, Ca- 

 rex supina, i klippspringor Woodsia ilvensis och Cystopteris 

 fragilis och vid bergfoten Equisetum sylvaticum. Denna plats 

 hade en mycket frodig vegetation, isynnerhet af mossor, bero- 

 ende af bergartens beskaffenhet. Denna är visserligen här lik- 

 som öfverallt på fastlandet kring Diskobugten gneiss, men den 

 är här ovanligt starkt glimmerhaltig och lätt förvittrande. 



Fjorden, som till en början är smal, utvidgar sig nu åter 

 vid ön Tarreiernatuk, så att man får en vidsträcktare vy öfver 

 de omgifvande 5 å 600 fot höga bergen. Nästan ingen snö 

 synes. Vegetation af enahanda beskaffenhet kläder bergen ända 

 upp på topparna. Inga bäckaT finnas; vattnet samlar sig på 

 de mera plana och djupa ställena och bildar en myrartad botten. 

 Den 15 Juli på aftonen lade vi till vid norra stranden af ön 

 Tarreiernatuk. Mot sjön bildar sig på detta ställe en liten backe, 

 beväxt med Racomitrium lanuginosum och Cladonia-arter, och 

 bakom denna utbreder sig en mot stranden sakta sluttande myr, 

 mycket tufvig, med Ranunculus lapponicus i mängd krypande 

 uti den mjuka mossbädden af Sphagnum Lindbergii och teres 

 samt Hypnum sarmentosum, och på torrare platser Vaccinium 

 Vitis idsea var. Myren begränsas af en nästan lodrät 80 - 100 

 fot hög bergvägg, alldeles öfverväxt med mossor. 



Midtemot inre spetsen af ön Tarreiernatuk har äter fjorden 

 sammandragit sig till ungefär j mils bredd. Vi gingo i land 

 den 16 på norra stranden. Strandvegetationen utgöres som van- 

 ligt af Elymus arenarius och Carex glareosa och ofvanför på de 

 sandiga strandbranterna växa Plantago borealis, Wahlbergella 

 triflora, Cerastium alpinum var. lanatum, Potentilla nivea, Pot. 

 tridentata. Vid ruinerna af gamla eskimå-boningar förekomma 

 Stellaria Edwardsii, Ranunculus hyperboreus och Eriophorum 

 capitatum. En tät fotsdjup beklädnad af risiga buskväxter öf- 



Öfvers. af K. Vet.-Akad. Förh. Arg. 28. N:a 7. 4 



