BERGGREN, FANEROGAMFLORAN PÅ GRÖNLAND. 869 



öfverallt vanliga och Empetrum följaktiga Myrtillus uliginosa 

 samt Andromeda tetragona) Ledum palustre var. decumbens, 

 Rhododendron Japponicum och Vaccinium Vitis idsea. Norr om 

 Sydostbugten är ytterlandet betydligt smalare och aftager i bredd 

 norrut på samma gång som bergen blifva högre och från Auleit- 

 sivikfj ordens 800 — 1000 fot höga bergryggar här enligt Rink nå 

 en höjd af 1,200 fot och längre norrut på Arveprindsens Eiland 

 höja sig till 2,000 fot för att slutligen på Noursoaks halfön 

 uppgå till 3,000 ja ända till 6,000 fots höjd. Dessa förhållan- 

 den hafva ett märkbart inflytande på vegetationen. Den nord- 

 liga smalare kuststräckan måste vara kallare och pä samma 

 gång fuktigare, isynnerhet der bergen nå 2,000 fots höjd, da 

 under hela sommaren qvarliggande snöfält afgifva åt lägre lig- 

 gande trakter en jemn fuktighet. Derjemte är bergmassornas 

 sönderklyftning i mer eller mindre vertikala ytor och den deraf. 

 beroende formen af dalbildningen vigtiga momenter, alldenstund 

 genom dem en mängd kombinationer af de för vegetationen be- 

 stämmande faktorerna såsom värme, ljus, fuktighet, exposition 

 åt olika väderstreck etc. åstadkommes. Sistnämnda kuststräcka 

 har grönskande blomsterrika fält såsom vid Christiansbaab och 

 Claushavn, skugglika fuktiga klyftor med yppig mossvegetation 

 såsom vid Jacobshavn och Tessiursak, sumpiga sträckor med 

 myrlik botten och insjöar såsom vid Jacobshavn och Claushavn, 

 ändtligen högfjellsnatur med vissa arter förherrskande, andra 

 åter annars allmänna mindre ymnigt förekommande, och med 

 egendomliga mossor, såsom vid Ritenbenk, pä Arveprindsens Ei- 

 land och på Noursoak-halfön. 



Vegetationen kring Christianshaab öfverensstämmer med den 

 vid Claushavn, för hvilken framdeles kommer att redogöras. 

 Mellan kolonien och fjellet Kakarsoak utbreder sig en med fro- 

 dig vegetation beväxt dal, hvarest bland andra träffas Potentilla 

 tridentata, Stellaria Edwardsii, Pinguicula vulgaris och Luzula 

 multiflora. Kring byggnaderna är en yppig ruderat-vegetation 

 af Cochlearia, Polygonum aviculare och Stellaria media (hvilka 

 båda sistnämnda utan allt tvifvel ej äro ursprungligen inhemska 



