BERGGREN, PANEROGAMFLORAN PA GRÖNLAND. 873 



eller antager beskaffenheten af äng. På sådana ställen med mer 

 eller mindre fuktig botten växa Carex rariflora, C. pulla, C. 

 hyperborea,"C. rigida, Eriophorum Scheuchzeri och angustifolium, 

 och på de torrare ställena Pyrbla grandiflora, Arnica alpina, 

 Epilobium latifolium, Phyllodoce coerulea, Pedicularis lapponica, 

 m. fl. Här och der finnas på bergplatån små vattensamlingar 

 med stenig botten ofta af sjelfva klipphällen, omgifna af sumpig 

 mark, der Carex stans och C. pulla äro de vanligaste arterna. 

 T en dylik, liknande en liten insjö, högre uppe på en bergshöjd 

 förekomma Potamogeton pusillus och Utricularia minor, begge 

 sterila. På de jemna myllrika sluttningarna bilda Empetrum, 

 Hierochloa alpina, Salix glauca, Pyrola grandiflora och Pedicu- 

 laris hirsuta hufvudvegetationen, och på de kallare ställena med 

 nordlig exposition tillkomma Salix herbacea, Oxyria digyna och 

 Ranunculus pygmseus. På torra klippan blott öfverdragen med 

 ett tunnt jordlager växa företrädesvis Carex rupestris, Hierochloa 

 alpina, Festuca ovina, Saxifraga tricuspidata och Cerastium al- 

 pinum och på de mot hafvet vettande och för vindar utsatta 

 sidorna förekomma Dryas integrifolia, Sagina nivalis, Silene 

 acaulis, Saxifraga oppositifolia, Poa pratensis ß alpigena, Luzula 

 arcuata ß confusa, Polygonum viviparum jemte Cetraria nivalis 

 och andra lafvar. Denna bergplatå, som stänger Claushavns- 

 dalen mot söder, begränsas åt sydost af 20 — 30 fot höga klipp- 

 väggar, pä hvilkas vallar bland andra arter finnas Trisetum sub- 

 spicatum, Diapensia, Lycopodium Selago. Nedanför bergfoten 

 utbreder sig en tufvig sträcka med myraktig botten, beväxt huf- 

 vudsakligen med Empetrum, blandad med Andromeda tetragona, 

 Salix glauca och Betula nan a, samt för öfrigt med Cladonise och 

 Cetraria? samt stora tufvor af Polytrichum strictum, Dicranum 

 elongatum och Aulacomnium palustre. Har detta fält utseende 

 af en myr i mellersta Sverige, så vidtager längre åt sydost ett 

 mera gräsrikt fält, hvars utseende påminner om ett tufvigt starr- 

 kärr i Sverige och är v beväxt med Carex hyperborea, Eriopho- 

 rum angustifolium, Salix och Betula. Sydost från Claushavn 

 bortom den större insjön i kärret, som sträcker sig mellan bergen 



