BEltGGREN. FANEROGAMFL.ORAN PÅ GRÖNLAND. 887 



har på bergens nedre delar, härleder sig frän den växt, som är 

 den ymnigast förekommande nemligen Empetrum nigrum. Den 

 bildar, blandad med Myrtillus uliginosa, Salix glauca och herbacea, 

 Ledum palustre var. m. fl. en region, som här uti Kikertak-vikens 

 inre från hafsstranden sträcker sig till en höjd af 800 — 1,000 fot. 

 På öarna och de utskjutande halföarna, liksom äfven på ställen, 

 som ligga isolerade frän kalla dalar nedanför snöplatåerna, stiger 

 denna vegetation högre, såsom äfven förhållandet är längre sö- 

 derut pä kusten. Ofvanför nämnda gräns börja de ljunglika 

 småbuskarna att bli glesa, Empetrum aftager och är ställevis 

 alldeles borta, och det är mest Andromeda tetragona som re- 

 presenterar dem, hvarjemte Salix herbacea börjar bli jemförelse- 

 vis ymnig. Genom Empetrum-fälten rinna små bäckar, omgifna 

 med vallar af sandig lera, pä och omkring hvilka växa Poly- 

 gonum viviparum, Cerastium alpinum, Festuca rubra, Pyrola 

 grandiflora, Stellaria Edwardsii, Poa pratensis var. alpigena, 

 Tofieldia borealis, . . Juncus biglumis, Dryas integrifolia (sparsamt). 

 Här och der pa torra platåer är Hierochloa den allmännaste- 

 arten. Oaktadt den nämnda dalens höjd öfver hafvet ej torde 

 mycket öfverstiga 400 fot är den dock till en stor del nästan 

 utan vegetation. Dess botten, som har tre smä insjöar med 

 klart, mörkt grönt vatten, bildar ett stenfält, oinvexlande med 

 grusig, nästan bar mark. Ställevis sträcka sig frän bergplatån 

 ned i dalen fält, täckta med stenar, i djupet mellan hvilka vat- 

 ten från snön nedrinner. Dessa ställen, äfvensom vissa sträckor 

 uti sjelfva dalbottnen synas vid den allmänna snösmältningen 

 om våren öfversvämmas. Empetrum finnes der blott på enstaka 

 fläckar, oaktadt denna art på bergen stiger dubbelt så högt upp. 

 Orsaken härtill är utan tvifvel att söka uti dalens läge och de 

 kalla vindar, som stryka genom densamma, Den är öppen ej 

 blott inåt viken utan äfven utåt Wajgattet genom en dal med 

 en insjö, som utmynnar mellan Kikertak och Sakkak, och dess- 

 utom förgrenar den sig uppåt inlandets snöhöljda platå genom 

 tre större och flera mindre inskärningar, i hvilka glacierer ned- 

 hänga. På så många ställen öppen för haf och inlandsis måste 



