892 ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 18 7 1. 



pratensis var. alpigena, bland hvilka äfven finnas Pedicularis 

 lapponica och flammea, Wahlbergella affinis, Stellaria Edwardsii, 

 Empetrum nigrum, Epilobium latifolium, Taraxacum officinale 

 var. alpinum, Oxyria, Salix herbacea, Arabis alpina, Tofieldia 

 borealis, Antennaria alpina, Gnaplialium supinum, Sagina nivalis, 

 Potentilla maculata, Thalictrum alpinum, Lycopodium Selago 

 m. fl. På det ställe vid 600 fots höjd, der gneissen vidtager, 

 utbreda sig ännu förvittringsprodukterna af basalten öfver mar- 

 ken och bära på en torr sandig platå en rikedom af Potentilla 

 Vahliana tillsammans med Potentilla emarginata, Papaver, Saxi- 

 fraga oppositifolia, Campanula uniflora samt Draba crassifolia. 

 Ett fält med något myrlik botten omvexlande med nakna grus- 

 fläckar utbreder sig här nedanför och har en hufvudvegetation 

 af Salix arctica, Carex rigida, Polygonum viviparum och Salix 

 herbacea, bland hvilka vidare träffas Sagina nivalis, Alsine bi- 

 flora, Armeria sibirica, Equisetum arvense, Draba Wahlenbergii, 

 Arenaria ciliata, Ranunculus pygmseus och på bergen Veronica 

 saxatilis m. fl. 



Vi ha nu hunnit det ställe, der Lyngmarken vidtager. Lyng- 

 marken bildar en sakta mot hafvet sluttande dal, öfverst begränsad 

 af några små isolerade bergväggar af basalt och på ömse sidor 

 af låga gneissberg. Basalten utbreder sig i stenras, eller bildar 

 ryggar af basaltsand med djupa fåror, i hvilka bäckar nedflyta öfver 

 hela dalen. Denna fint vittrade bergart i förening med den fuk- 

 tighet, som bäckarna sprida, och den sydliga expositionen äro 

 förhållanden som framkallat en frodig vegetation på denna plats. 

 Såsom vanligt på dylika lokaler utgör Salix glauca den öfver- 

 vägande massan af vegetationen och näst denna Empetrum och 

 ' Myrtillus uliginosa på de mera torra och högländta fälten mellan 

 bäckarna, men i bäckarnes närhet uppträder en rikedom af andra 

 växtarter. En bäck med tvenne armar kommer från isen, en 

 annan åt öster belägen framrinner ur en basaltvägg och har 

 naturen af en källa med varmare vatten än den andra. Den 

 flyter äfven om vintren. Kring denna är vegetationen långt yp- 

 pigare än man skulle väntat sig i dessa trakter. Vid det ställe 



