900 ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 18 7 1. 



som Russiske forfattere for få år siden gave om Spitzbergen, og 

 som er gåt över i den almindelige Europaeiske literatur. 



Da det lader til at navnet Grumant spiller en betydelig 

 rolle som bevismiddel for disse Russernes foregivne opdagelser, 

 må undersögelsen rimeligen begynne med at granske oprindelsen 

 til dette navn. Det må da först beniaerkes at det efter alles 

 erkamnelse har en ikke-Russisk klang, og at det heller ikke kan 

 udledes af nogen aegte Slavonisk sprog-rod. 



Det bliver da af vigtighed at höre de gisninger, som frem- 

 sattes af Russiske forfattere, förend der aennu var tale om at 

 udöve nogen national ejendomsret över Spitsbergen eller dette 

 Grumant. Ti dengang må man jo antage, at enhver kunde an- 

 skue spörsmålet mest upartisk. 



I denne tid neinlig 1853 udkom i St. Petersburg Zeitung 

 en afhandling om de Russiske hvalros-fangere og pelsjaegere pä 

 Spitsbergen i årene 1851, 1852, hvilken er gengiven s. 266 fg. 

 i 13 Band af »Ermans Archiv für wissenschaftliche Kunde von 

 Russland. Berlin 1854». Denne beretning slutter med deu spörs- 

 målsvis fremsatte formodning, at Grumant er det fordrervede 

 navn Grönland», enten fordi de vedkommende sömsen, som gave 

 Spitsbergen navn, havde besögt Grönland, eller fordi disse rejser 

 foregik så tidligt, att man kun lidet kaente Amerikas nordlige 

 kyster og hyppigen forvexlede hin ö (Grumant) med Grönland». 



Denne Russiske gaetning ora oprindelsen af navnet Grumant 

 vil ved nasrmere granskning befimies at have den störste san- 

 synlighed. Om landet blev set i 1555 af den Engelske söman 

 H. Willoughby er tvivlsomt, og havde i alle fal ingen videre 

 fölger. De förste, som med sikkerhed opdagede denne Arktiske 

 Kyst-straekning, var en Holländsk expedition, fornemlig ledet af 

 Barents (el. Barentzoon) i 1596 x ). Efter dets udseende 



I Wahrhaftige relation der dreyen newen Schiffart anno 1594, 1595 und 159(> 

 in Niderländischer sj)rach beschrieben durch Gerhart de Veer,' jetzt aber ins 

 hochdeutsch gebracht durch Levmum Hulsium. Noribergm 1598, ytrer rejse- 

 beskrivereu sig således om opdagelsen (p. 59); »und ist disz auch zu merken, 

 dasz wir in disem Land (welches wir für Groenland gehalten) da der polus 

 80 G. erhaben, land und grasz und Graszfressende Thier, als Rehe [=Reim- 



