902 ÖFVERSTGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 18 7 1. 



nesbyrd om denne Columbus's vistnok fejlagtige gisning baerer lan- 

 det sennu navnet Vest-Indien. 



Også efter at hvalfangsten i de Arktiske farvande var ble- 

 ven af så stor vigtighed, måtte ligheden i klimat och produkter 

 göre 0st-Grönland til et for sömaen naturligt navn på Spits- 

 bergen. Da Russerne siden fbrsögte denne hvalfangst, måtte de 

 af sine Holländske og Engelske forgaengere erfare navnet Ost- 

 Grönland *). De forvanskede det til Grumlant eller Grumant, 

 hvilke former ere forblevne i det Russiske folkesprog intil denne 

 dag. Men da liere rejser havde konstateret den fulkomne ad- 

 skillelse imellem Grönland og Spitsbergen, blev det i den viden- 

 skabelige geografi vedtaget at give det siste, som en selvstaendig 

 og isoleret öflok, et ganske ssereget navn. Denne benaavnelse, 

 »Spitsbergen», blev da også i Rusland brugtividenskabelige skrifter. 



Da altså denne förklaring af navnet Grumant har den störste 

 geografiske rimelighed og den mest berömte analogi for sig, for- 

 tjener det at undersöges om denne förvanskning af Grönland til 

 Grumant er filologisk antagelig. 



Först må man da udfinne hvorledes navnet lyder i den 

 Årkhangelske sprogart, hvori det ifölge Maksimov 2 ) allene före- 

 kommer. Landet kalder han Grumant, men som tillsegsord der- 

 til bruger han både GrumantsMj og Grumakmdskij. Hermed 

 stemmer det at i .nysnasvnte Ermans archiv kalles Spitsberg- 

 farerne Grumanlanen, en benaevnelse, hvilken jag også har hört 

 omtale i Norsk Finmarken som Russisk. Disse sprogformer vise 

 tydeligt nok at navnet kommer af det Germaniske ord land, 

 ligeså vist som de i det Russiske skriftsprog brugelige lands- 



') I 1614 stiftedes i Holland, efter den tids handels-sedvane, et bolag for fång- 

 sten på Davisstraedet, Grönland, Spitsbergen och Novaja Zemlja, hvilket kaltes 

 det Grönlandske kompani. (Geschichte der Entdeckungen und Schiffahrten 

 im Norden von J. R. Forster Frankfurth 1784 p. 486). De ansa altså 

 Grönland med rette for det vigtigste af de Arktiske lande. Heraf måtte det 

 altså folge at alle bolagets sömaen tik navn af Grönlandsfarer. Når Rus- 

 serne, hvis fangstexpeditioner aldi ig gick laengere vest aen til Spitsbergen, her 

 i den folgende tid traf disse Holländske Grönlnudsfarere, var det ganske na- 

 turligt at de trode at Spitsbergen også hed Grönland. 



2 ) S. Maksimov, God na Sjeverje. Peterb. 1804, tshastj 2. s. 11 og 462 fg. 



