904 ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 1871. 



nelse sex gange på Norsk made med N, men ligeledes sex gange 

 med M: altså om hinannen 



Nejdenfjord og Nejdem 



Navdenski zaliv og Neogdem zaliv o. s. v. 



Dersom det altså er sansynligt at Grumant er de Holland- 

 ske og Engelske sömsens navn 0st-Grönland, som den Russiske 

 almue har forvansket, fölger heraf at navnet Grumant ingen- 

 lunde kan bevise at Russer have opdaget Spitsbergen för Vest- 

 Europseerne, men ganske det modsatte. Maerkeligt är det også 

 hvor liden vsegt de Russiske geografiske forfättere lige til denne 

 siste stund have lagt pä navnet Grumant. Det förekommer så- 

 ledes ikke i det geografiske hovedva?rk Semenovs Slovar. Heller 

 ikke Sidorov har i sit samlervserk om Ruslands nordlige forholde 

 Sjever Rossij Peterb. 7870 nogen pläds for navnet Grumant, 

 men omtaler dog s. 93. Spitsbergen. Det er altså först i de 

 siste dage at det är fallet nogle Russiske forfättere in at påstå, 

 at vigtige historiske sanheder eller mäske politiske interesser 

 knytte sig til navnet Grumant. 



Den senest i förbindelse med dette navn satte påstand, at 

 Russerne i en fjern fortid skulle have beboet Spitsbergen, er 

 sennu mere seventyrlig og ubegrundet. Det er allerede af Sven- 

 ske forfättere bleven oplyst, at den Russiske historie intet bevis 

 leverer for en så möerkelig ksensgerning 1 ). Det kan tilföjes at den 

 tillige leverer et sa fulsteendigt bevis for det modsatte, som det 

 er muligt at fremstille for et non-factum. 



I det för na^vnte Kejs. Rus. Geogr. Selskabs Zapiski 2 Tom. 

 Petsb. 1869 finnes en udförlig afhandling af Ogorodnikov om 

 Kniya bolshogo tshertezha. Ifölge hans skildring af dette hi- 

 storiske dokument er det en officiel geografisk optegnelse om 



') Et maerkeligt bevis for at påstauden om at Russerne have opdaget Spits- 

 bergen er et ganske nyt påfund, afgiver også Forsters ovenfor anförte vaerk 

 om opdagelserne i Norden. Thi uagtet dette skrift er tilegnet Katharina 2, 

 og förf. altså i et eget kapitel med udförlighed og stor berömmelse omtaler 

 Eussernes fortjenester af ny landfund, nsevnes dog ikke blandt desse Spits- 

 bergen. Men når denne geografiske stordåd i 1784 var ganske ukaent, bürde 

 den ikke i 1871 uden bevis fremstilles som en given sag. 



