956 ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAB. FÖRHANDLINGAR, 1871. 



har ingen motsvarande reell betydelse, emedan samma stjer- 

 nor förekomma i flera kombinationer; men en del af det till- 

 fälliga, som inverkat vid härledningen af formlerna (a), (b), 

 (c) och (d) och hvilket förstorat de högre termerna, torde på 

 detta sätt blifva eliminerad. Härvid synes det vara riktigast 

 att dividera den första serien med 3, emedan de stjernor, af 

 hvilkas rörelser densamma blifvit bildad, synas vara omkring 

 tre gånger närmare vårt solsystem än de öfriga. Härefter erhölls 

 A« = konst. 



+ 5".81 cos a + 0".40 sin a 



— 1 .21 cos 2« — .40 sin 2a 

 (e) — Ö .67 cos 3a + .66 sin 3a 



— .04 cos 4a — 1 .46 sin 4a 

 + .16 cos 5a + .50 sin 5a 

 + .29 cos 6a. 



Till detta resultat bör först och främst anmärkas, att ehuru 

 koefficienten för sin 4a är funnen något större än koefficienten 

 för cos 2a, denna sednare likväl med större skäl synes hafva en 

 reell betydelse. Denna är nämnligen bildad af fyra med hvar- 

 andra ganska öfverensstämmande talvärden, då deremot den förra 

 hufvudsakligen till följe af det stora värdet — 4".38 i serien (d) 

 erhållit en så framstående storlek. Vidare bör den anmärkning 

 göras, att orsaken hvarföre ej någon konstant term blifvit an- 

 gifven, beror på en omständighet, som skall anföras längre fram. 



Anse vi de båda af den enkla vinkeln beroende termerna 

 vara uppkomna endast genom solsystemets rörelse, så erhålla 

 vi efterhand följande värden för den punkts rektascension, mot 

 hvilken denna rörelse är riktad 



(a) 268° 24' 



(b) 270 54 



(c) 270 52 



(d) 286 14 



Att de trenne sednare af dessa värden afvika från det re- 

 sultat, man hitintills antagit vara temligen nära sanningen, nämn- 

 ligen 260°, är i och för sig sjelf ej synnerligen öfverraskande, 



