WALLENGREX, PYRALIDER OCH CHOREUTIDER. 997 



hörande genom palperna, som äro uppåtstigande och ej framåt- 

 sträckta. 



Larven genomskinlig, glänsande, hvitgrön, längs ryggen med 

 mörkare rygglinea; sidorne mörkare gröna; hufvudet grönt. (Gn.). 



7. Slägtet: Eurycreon Led. 



Pannan med kort, kilformigt utsprång, smalare än ögats 

 diameter. Oceller finnas. Antennerna räckande till f af fram- 

 vingarnes främre kant, hos hannen kort och tätt hårige. La- 

 bialpalperna långa, robusta, trekantiga, håriga, horizontela, slut- 

 leden trådformig. Ofre palperna trådformiga. Framvingarne 

 långsträckta och spetsiga, deras utkant längre än halfva inkan- 

 ten, som saknar tand; subradialgrenen fri, ej utanföre diskfältet 

 förenad i gemensam stam med carpalgrenen; radialgrenen går 

 ur framkanten af det långa, ända till vingens midt räckande 

 diskfältet mycket snedt ut i vingkanten. Bakvingarne korta, 

 breda, rundade. 



Arterna, som hafva nästan samma lefiiadssätt som före- 

 gående slägtes, skiljas isynnerhet från dessa genom pannans ut- 

 språng, kortare och tunnare palper, större och mera halfklotlikt 

 utstående ögon. 



1 . E. palealis W. V. Framvingarne blekt grönaktigt svaf- 

 velgula med fina, mot utkanten svartaktiga nerver; bakvingarne 

 hvita; alla vingarne undertill hvita, framvingarne i utkanten, 

 bakvingarne i framkanten grönaktigt anlupna, de förra med en 

 diskfläck, början till ett tvärband och nerverna svartaktiga, de 

 senare med början till ett tvärband och nerverna vid framkanten 

 likaledes svartaktiga. 



Syn. Pyralis palealis W. V. 123. Hübn. t. 11, 70. Botys pale- 

 alis Treit. VII. 116, H. S. IV. 39. Led. Wien. Ent. Monat. 

 1863, 377. Spilodes palealis Gn. Sp. Gen. VIII. 385. 

 Staint. Manual. II. 153. Euryceron palealis Heinem. Schm. 

 II. 1, 2, 90. 

 Högst sällsynt och hittills endast funnen i Skåne under 

 Juni månad. Larven lefver på Daucus carota, Pencedanum 

 officinale och andra parasollväxter. 



