1030 ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKA1). FÖRHANDLINGAR, 18 7 1. 



Syn. Tinea lithargyrella Hübn. t. 33, f. 227. Chilo lithargyrellué 

 Treit. IX. 1, 128. Grambus lithargyrellus H. S. IV. 66; 

 Staint. Manual. II. 184; Zell. Chil. & Cramb. 49; Walk. 

 List. XXVII. 155; Hkinem. Schm. II. 1, 2, 143. 



I Juli och Augusti månader allmän isynnerhet på sänka 

 ängar i södra och mellersta Sverige åtminstone ända till Stock- 

 holm. 



32. C. perlellus Scop. Framvingarne långsträckta, utkan- 

 ten starkare rundad, framtill trubbig, spetsen mindre skarp; 

 hvita, ofta på längden gråstrimmiga, starkt glänsande; palperna 

 betydligt längre än thorax, på sidorna hvita, men gråaktiga dä 

 vingarne äro gråstrimmiga. 



Syn. Tinea perlella Scop. Ent. Garniol. 243; Hübn. t. 6, f. 40. 

 Chilo perlellus Treit. IX. 1, 129. Crambus perlellus H. S. 

 IV. 66, f. 160; Zell. Ent. Zeitschr. 1850, t. 3, f. 11; Zell. 

 Chil. & Cramb. 49; Staint. Manual. II. 184; Walk. List. 

 XXVII. 154; Heinem. Schm. II. 1, 2, 143. 



Var. Mindre; framvingarne mycket starkt brunstrimmiga 

 på längden. 



Syn. Crambus warringtonellus Staint. Syst. Cat. of. B.rit. Tin. p. 



2, 24. Manual. II. 184; Zell. Ent. Zeitschr. 1850, 36, t. 



3, f. 10. 



Förekommer ganska allmänt under Juni, Juli och Augusti 

 månader på alla sänka ängar i hela södra och mellersta Sverige. 

 Huru högt den typiska formen går mot norden är ännu icke 

 kändt, men varieteten förekommer i Finmarken. Arten skiljes 

 från föregående genom längre palper, mer afrundad utkant och 

 derföre mindre skarp spets på framvingarne och dessas mera 

 rent hvita och mera glänsande färg. Ofta äro framvingarne på 

 längden gråstrimmiga utmed nerverne, och dessa strimmor sam- 

 manflyta stundom, sa att grundfärgen synes längs framkanten 

 och såsom ljusa strimmor vid utkanten. 



