WALLENGREN, PYRALIDER OCH CHOREUTLDER. 1053 



Var. a. Framkanten påframvingarne hvitgrå eller ljusgrå, 

 för öfrigt lik den typiska formen. 



Syn. Phycis miniosella Zinck. Germ. Mag. III. 126; Treit. IX. 



1, 155. Tinea jndoerella Hübn. t. 68, f. 454. 



På sandfält i Skäne och på Gottland ganska allmän under 

 Juni och Juli månader. Larven lefver om våren i långa rör af 

 sand och silkespånad vid grästufvorna på sandfälten, särdeles 

 de som bildas af Festuca ovina och Aira canescens. 



Larven blekgul med gulaktigt brunt hufvud. (Zell.). 



14. Slägtet: Ephestia Gn. 



Bakvingarne sakna oberoende nerv och raclialgren, hvilken 

 sednare helt och hallet ersattes genom subcostalnerven. Fram- 

 vingarne sakna metacarpalgren och ega enkel, ej grenig carpal- 

 gren; oberoende nerv saknas. Palperna uppåtböjda, något sam- 

 mantryckta, med tillspetsad, uppåtriktad slutled. Ofre palperna 

 lina, tradformiga. Hanens antenner normala, utan något ut- 

 märkande. Hanens frainvingar vid basen med en hårpensel, som 

 döljes under den omvikna framkanten. 



1. E. elutella HÜBN. Framvingarne smala, brunaktigt ask- 

 grå, vid inkanten rödaktiga, med 2 ljusgrå vågiga tvärlinier och 

 2 oftast sammanflytande, stundom felslående punkter i disken; 

 bakvingarne hos <j* hvitaktiga, hos $ ljusgrå. 



Syn. Tinea elutella Hübn. t. 24, f. 163. Phycis elutella Treit. 

 IX. 1, 194. Anerastia lotella Zell. Isis 1848, 592, H. S. 

 IV. 110; Staint. Manual. II. 168; Heinem. Schm. II. 1, 



2, 201. 



I södra och mellersta Sverige åtminstone ända till Stock- 

 holm i husen under sommarmånaderna temligen allmän. Larven 

 lefver i torkad frukt, bröd o. s. v. samt blir äfven ofta skadlig 

 för insekt- och fogelsamlingar. 



Larven hvitgrön med rödaktig rygglinia; hufvudet och 2:dra 

 segmentet blekt gulaktigt bruna. (Staint.). 



