S. LOVRX, OM ECHINOIDEERNAS BYGGNAD. 1075 



rernas lägen. Hos de yngsta individerna, som blifvit undersökta, 

 hafva alla tentakelporerna (med undantag af den aldra första, 

 afbrutna) sin plats invid suturen mot interradiet, och de som 

 tillhöra en och samma storplåt bilda tillsammans en båge af 

 svag, utåt konvex böjning. Dessa äro de primordiala porbågarne. 

 Men tentakelporerna begynna ganska snart att flytta sig, för 

 att intaga andra lägen och slutligen bilda andra sekundära bå- 

 gar, som förblifva desamma under djurets hela lif, och äro så 

 betecknande, att man från dem hemtat slägtenas karakterer. 

 Det bestämmande för denna flyttnings utgång är, att de hela 

 primärplåtarnes porer hafva, äfven i förhållande till plåtens 

 storlek, -en större rörelse än de halfvas. Hvarje por, som till- 

 hör en hel primärplåt aflägsnar sig småningom från dess rand 

 och närmar sig midten. Inom hvarje storplåt är denna rörelse 

 starkast på den första, adorala primärplåten, och förenad med 

 en dragning nedåt; på den sista, aborala primärplåten eger 

 samma förskjutning rum, ehuru i ringare grad. Bland de inter- 

 mediära halfva plåtarne är porens flyttning ingen eller nästan 

 omärklig hos den första, mera betydlig och tilltagande hos de 

 följande. Således, om en storplåt är sammansatt af en första 

 hel primärplåt, 1, tre intermediära (2, 3, 4), och äter en hel plåt, 

 5, flyttar sig den första poren längst inåt, nästan till midten 

 af plåten, den andra bibehåller sin ursprungliga plats, den tredje 

 har dragit sig helt obetydligt derifrån inåt, den fjerde något 

 mera, men ännu mera den femte. Men af dessa olika rörelser 

 blir det en följd, att den första poren icke mera tillhör den ur- 

 sprungliga porbågen, utan har skilt sig derifrån och ingått i 

 och afslutat en ny båge, en sekundär, hvars öfriga termer ut- 

 göras af den föregående storplåtens porer, med undantag af den 

 första. De bågar af 3, 4, 5, 6 eller 7 porer, som karakterisera 

 Toxopneustes, och i hvilka porernas antal är beroende af de inter- 

 mediära plåtarnes antal, räknas sålunda alltid frän och med den 

 andra poren i en storplåt till och med den första i den följande. 

 Dessa ambulakrens förändringar äro framstälda i fig. 2 — 8. 



