1082 ÖFVERSIGT AT K. VBTENSK.-AKAD. EÖRIIANDLINGaK, 18 71. 



mtinnhinnan. Med detsamma vidtager en förändring i hans form. 

 Det bågformiga utskottet på hvarje plåts insida, hvilket är högre 

 ju närmare peristomet, resorberas när han löser sig, och för- 

 svinner hastigt. Plåten aftager i sin nedra rand och hans radiol- 

 knapp förminskas, men han tilltar starkt i bredd mot interradiet, 

 och i djup, och förtunnas sålunda till en lamell, ett fjäll* som med ; 

 sin nedra rand lägger sig ofvanpå sin föregångare. Porerna komma 

 clervid att ligga i en småningom djupare sänkning, blifva utdragna 

 transversalt och förändra sin inbördes ställning till longitudinal. 

 I de på detta sätt uppkomna raderna af fjäll i Cidaridens munn- 

 hinna äro de par, som närmast omgifva munnen de äldsta plå- 

 tarne, de öfriga hafva, hvart i sin ordning, löst sig från coronan 

 och efterhand ökat lamellernas antal i hvarje rad. 



Den stora skilnaden mellan Cidarider och Latistellse ligger 

 i denna ambulakrens olika rörelse. Deri, att denne hos de förra 

 vid peristomet upplöser ambulakret i dess element, primär- 

 plåtarne, och låter dessa öfvergå till fria tegellagda lameller, är 

 den alldeles motsatt den homologa rörelse, som hos Latistella? 

 slutar med deras förening till storplåtar, h vilka i peristomet 

 "sammansmälta till en fast ring. Och likväl råder dervid på det 

 tydligaste samma lag som hos alla öfriga Echinoideer. En nog- 

 grann undersökning visar, att af de äldsta fjällen, hvilka närmast 

 omgifva munnen, äro de, som tillhöra serien la, Ila, III b, TV a, Yb 

 något litet större än de, som utgöra serien Ib, IIb, Illa, YVb, Va. 

 Följer man raderna uppåt, mot coronan, finner man, ätt de förra 

 öfverallt med sina sidoränder täcka de senare, och när man hinner 

 coronan ser man detta deras läge härröra deraf, att den förra 

 seriens plåtar komma senare till randen och icke börja att af- 

 lösa sig förr än efter det deras makar af den senare serien re- 

 dan äro fullständigt fria och begynt att ordna sig i munnhinnans 

 tegellagda rader. Och denna skiljaktighet ger sig tillkänna ge- 

 nom hela ambulakret. Af hvarje plåtpar kommer alltid den, 

 som tillhör serien la . . . Yb efter den af serien Ib . . . Va, och 

 T/^k af det invid ögonplåten nybildade paret är alltid den förra 

 seriens plåt mindre utbildad än den senares, eller t. o. m. ännu 

 "i il 



