S. LOVEN, OM ECHINOIDEERNAS BYGGNAD. 1087 



är det annorlunda. Der är det de två äldsta plåtarne som äro 

 mest tryckta; de följande behålla ännu hos äldre sin långdragna 

 form. Ett serskildt förhållande står dermed i sammanhang. De 

 flesta af Spatangidernas nu lefvande slägten hafva en infraanal 

 fasciola, som nedanför periproctium bildar en oval krets, inom 

 hvilken, såsom Johannes Müller först iakttog hos Brissopsis 

 lyrifera, långa cirrtentakel framträda, hvilkas porer således ock- 

 så ligga inom hennes omgifning. Härmed förhåller det sig så, 

 att hos alla med infraanal fasciola försedda slägten, i bivii båda 

 inre rader, den sjette plåten, och af de följande: två hos Palseo- 

 tropus, Spatangus, Meoma — som har ofullständig fasciola; tre 

 hos Maretia, Echinocardium, Lovenia, Brissopsis, Eupatagus; fyra 

 hos Brissus, Kleinia, Plagionotus, Xanthobrissus, och till och 

 med sex hos Breynia, hafva en frän de andras af vikande form, 

 i det de äro utdragna mot skalets medellinea, och tillsammans 

 bilda en framsträckt kil. I den sjunde och följande af dessa 

 plåtar är tillika tentakelporen flyttad så, att han kommit inom 

 fasciolan. Hos alla dessa slägten är det nu också regel, att de 

 sex första plåtarne af bivii inre rader motsvara yttre ränderna 

 af labrum, sternum och episternum, det opariga interradiets tre 

 ventrala delar, och att episterni plåtpar med det närmaste paret 

 af abdominala plåtar pä ömse sidor bilda en vinkel, angulus 

 episternalis, som uptar denna kil af utdragna plåtar, och hos 

 olika slägten är mer eller mindre djup eller öppen. En unge af 

 Brissopsis lyrifera, 4,6 mm. lång, företer nu i dessa afseenden 

 samma förhållanden som fullvuxna individ; hos båda är det 

 femte ambulakerpläten som motsvarar vinkeln mellan sternum och 

 episternum, och den sjette till och med nionde som ingå i episternal- 

 vinkeln, och det är deraf tydligt, att i denna del af bivium, 

 under tillvexten, hos dessa plåtar ingen flyttning egt rum i rikt- 

 ning mot peristomet, snarare ser man här ambulakerplåtarne, 

 med undantag af peristomets, med åldern något förlängda. Hos 

 de slägten, som sakna en fasciola infraanalis, såsom Schizaster 

 fragilis, Desoria, Agassizia, Abatus, Atrapus, Hemiaster, äro de 

 mot den knapt märkbara, ej alltid på båda sidor lika angulus 



