S. LOVEN, OM ECHINOIDEEBNAS BYGGNAD. 1097 



lande mycket korta, såsom hos Breynia, Lovenia, Eupatagus, 

 Plagionotus, Maretia, Spatangus, Echinocardium, då framträder 

 samma förhallande i de laterala interradierna; närma sig de 

 frontalas plåtar till en nästan liksidig pentagonal eller hexagonal 

 form, då råder densamma hos de laterala. Men sinsemellan äro 

 de laterala interradierna aldrig lika, alltid osymmetriska å ömse 

 sidor om längdlineen, och alltid är det det högra laterala inter- 

 radiet, 1, som är det afvikande. De Spatangider, hvilka bland 

 de nu lefvande synas vara de talrikare, men under familjens 

 'äldsta tid voro helt få, Prymnodesmii, de som hafva en fasciola 

 infraanalis och ambulakren mest regelbundna, äro äfven de, hos 

 hvilka denna asymmetri är strängast vidhållen. Alla deras 

 slägten hafva i det högra laterala interradiet, i dess bakre rad, 

 la, en plåt mindre än i samma rad af det venstra, 46; det 

 högras tre första plåtar, peristomplåten 1 och de två följande 

 motsvara det venstras fyra första, peristomplåten 1 och de tre 

 följande, 2, 3, 4. En af de tre i interradiet la måste derföre 

 anses sammansatt af två plåtar, och det är tydligt, att det är 

 den andra, hvilken således bör betecknas med 2 + 3, men såväl 

 plåten 1 som plåten 4 och någongång plåten 5 bidraga att fylla 

 den brist, som upstår då den venstra 2 + 3 ej är så stor som 

 de högra 2 och 3 tillsammantagna. I de flesta fall är den förra 

 lika stor med de båda senare, så hos Brissopsis, Maretia, Lo- 

 venia, Eupatagus, Echinocardium, och hos dessa är tillika plåten 

 4 å ömse sidor lika stor; hos Breynia, Plagionotus, Spatangus, 

 Xanthobrissus, Micraster, Palaeotropus, Meoma — hvilken har en 

 blott half fasciola infraanalis — är den högra sidans plåt 2 + 3 

 något mindre än den venstras 2 och 3 tillsammantagna, och då är 

 det den högras plåt 4, hos Micraster, Echinocardium och Paheo- 

 tropus med denne äfven pl. 1, hos Meoma pl. 5, som är större 

 än motsvarande plåt på venstra sidan och fyller bristen. Hos 

 Brissus är på båda sidor plåten 2 i Ib och 4a så stor och så 

 nära liksidigt pentagonal, att han tränger bort plåten 2 ila och 

 46 från all beröring med plåten 1, och tillika är pl. 2 i 16 

 mycket större än i 4a, så att han utgör en icke ringa del af 



Öfvers. af K. Vel.-Akad. Fiirh. Arg. 28. X:o 8. 11 



