S. LOVEN, OM ECHINOIDEERNAS BYGGNAD. 1099 



den företeelsen, då Echinodermen i sig upptog sin larvs mage 

 och tarm, det är frågor, som förtjena att erinras vid fortsatta 

 undersökningar af Echinodermernas utveckling, hvilken vi för 

 närvarande känna endast i allmänna drag. 



Det opariga interradiet afviker vida mera från de pariga 

 hos Spatangiderna än hos de öfriga irregulära Echinoideerna. 

 Det har en vida sjelfständigare byggnad, och dess olika plåtar, 

 som i allt hufvudsakligt äro symmetriska, differentiera sig- för 

 skilda funktioner. Den första, peristomplåten, hos ungen föga 

 olik de pariga interradiernas, utbildar sig till labrum, med hvilket 

 djuret under sin vandring framåt i den mjuka hafsbottnen up- 

 hemtar den massa af slamm, som ständigt fyller dess tarmkanal. 

 Bakom labrum följer sternum, liksom alla följande led af två 

 pariga plåtar, försedt med kraftigt rörliga, mer eller mindre år- 

 formade radioler, med hvilka djuret ror sig fram; och bakom 

 sternum episternum och de oftast talrika abdominala plåtarnes 

 långa rad, hvilken hos de flesta nu lefvande slägten slutar vid 

 madreporiten, eller hos Henriaster och inånga utdöda är skild 

 derifrån af ögonplåtar eller hj essplåtar, när dessa sluta sig till- 

 samman bakom madreporiten. 



Labrum är hos de flesta mycket kort, så att det med sina 

 yttre ränder uptager endast den första tvåporiga radialplåten, 

 hos andra, Maretia, Lovenia, Breynia, Eupatagus, Atrapus, Pa- 

 laeostoma, så förlängdt bakåt, att det motsvarar de två eller 

 tre första radialplåtarne. Sternum företer, tydligast hos Prym- 

 nqdesmii, en viss motsats mot de pariga interradiernas plåtar 2, 

 idet att det vanligen är smalt när dessa äro mycket stora, så 

 hos Breynia, Plagionotus, Eupatagus, Lovenia. Dess förhållande 

 till bivium är redan omtaladt. Episterni plåtar äro hos samma 

 grupp bakåt afsmalnade eller tillspetsade, och deras yttre rand 

 bildar med den yttre randen af de abdominalas första par på 

 h varje sida den angulus episternalis, i hvilken bivii utdragna 

 plåtar skjuta in. Mycket djup är denna vinkel hos Eupatagus, 

 Breynia, Plagionotus, Maretia, Echinocardium, Xanthobrissus, 

 Palseotropus, mindre djup hos Lovenia, Brissus, Meoma, Brissopsis, 



