1100 ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 1871. 



Spatangus. Helt ringa är den hos kritans Micraster, der den 

 tidigast visar sig, och som har episternalplåtarne af nära nog 

 samma form som de öfriga abdominalplåtarne, så soimförhållandet 

 ar hos Prymnadeti, der hela den bakre delen af det opariga 

 interradiet, t. ex. hos Hemiaster, genom sin enformighet har en 

 viss likhet med samma parti hos Cassiduliderna. Denna grupp 

 af Spatangider har äfven deruti en olikhet med Prymnodesmii, 

 att de plåtar af det opariga interradium, som tillhöra venstra 

 sidan är o märkligt längre än den högra sidans. Redan den venstra 

 sternalplåten skjuter baktill förbi den högra hos de flesta; om 

 icke, äro episternum och alla följande led förlängda. Hos Palseo- 

 stoma gar denna olikhet mycket långt, idet att episterni venstra 

 plåt med nära nog. hela sin längd ligger bakom den högra, och 

 nästan på samma sätt alla följande. En följd häraf är en 

 förskjutning, genom hvilken periproctium, som äfven här under 

 djurets hela lif åtminstone framtill begränsas af samma plåtar, 

 icke alltid är symmetriskt infattadt, d. v. s. att på ena sidan 

 ett mindre antal plåtar uppnår dess rand, och då är det alltid 

 den venstra sidan, som ger det en plåt mera än den högra. 

 Ofverhufvud märker man, att hos Spatangiderna den venstra 

 sidan är öfvervägande. 



Jemför man en helt ung Brissopsis lyrifera, 4,6 mm. lång, 

 med en fullvext, ser man, att de pariga interradierna hos henne 

 redan antagit sin blifvande form, blott att de äldsta plåtarne, 

 peristomets, äro jemförelsevis bredare, plåtarne 2 något litet 

 längre än hos den fullvuxna, och att i de frontala den lilla har 

 elfva eller tio plåtar, den stora tretton, emedan vid ändan två 

 små plåtar tillkommit. I de laterala räknar man hos båda tio 

 plåtar. Långt mera har det opariga interradiet förändrat sig. 

 Labium och sternum äro hos båda lika, episternum hos den lilla 

 mycket kort, dess bakre rand mycket smal, och den prasanala 

 plåten, den som icke ingår i periproctium och som af alla skalets 

 plåtar mest förändrar sig, är ännu tre gånger så lång som bred, 

 medan hos den fullvuxna dess längd och bredd äro nästan lika. 

 Anala äro hos denna plåtarne 5 — 8, hos den unga 5 — 9; plå- 



