S. LOVEN, OM ECHINOIDEERNAS BYGGNAD. 1101 



tames hela antal hos den unga fjorton, hos den äldre femton. 

 Det visar sig här, att interradierna hos Spatangiderna förstoras 

 hufvudsakligen genom de serskilta plåtarnes tillvext, mycket 

 litet genom tillkomsten af nya plåtar invid hjessplåtarne. Hvarje 

 plåt har en nucleus, som ofta ger sig tillkänna såsom hans umbo 

 och invändigt är omgifven af tillvextkurvorna. 



Undersökes en Mellita hexapora af 6,5 mm. längd bredvid 

 en fullvuxen af 85 mm., finner man, — utom de förändringar i 

 ventralsidans interradier, som äro en följd af ambulakrens ut- 

 vexning på deras bekostnad, — att alla interradierna hafva hos 

 den lilla nio till tio plåtar, hos den stora tretton eller måhända 

 tolf, ty det är knapt möjligt att öfvertyga sig, huruvida den 

 plåt, genom hvilken periferien går, är delad i två genom en sutur 

 eller icke. Afven här är det opariga interradiet, ehuru ej så 

 mycket som hos Brissopsis, skiljaktigt från de öfriga. Den 

 hiatus (»lunula»), som tidigt finnes i detta interradium, — alla 

 de öfriga ligga i ambulakren och hafva ännu icke upstått — är 

 hos ungen nästan cirkelrund, hos den fullvuxna lång och smal, 

 och flyttar sig under tillvexten så, att han hos den förra är be- 

 gränsad af ventrala plåtarne 2 och 3, och af de dorsala 5, 6 

 och 7, men hos den fullvuxna af samma ventrala, 2 och 3, men 

 af de dorsala 6, 7 och 8, emedan de dorsala småningom närma sig 

 randen, och der till och med, i någon mon, blifva ventrala. Peri- 

 proctium, hvilket, liksom stoma, hos ungen jemförelsevis är 

 mycket större än hos den fullvuxna, är rundt hos den förra och 

 framtill omgifvet af en smal rand af plåten 2, hvilken småningom 

 försvinner, så att slutligen plåten 1 utgör främre gränsen för 

 den hos den fullvuxna ovala öppningen. Det förhållandet, att 

 antalet af plåtpar i interradierna hos de fullvuxna blott i ringa 

 mon öfverstiger det samma hos de yngsta, är ej svårt att iakttaga 

 äfven hos Cassidulider och regulära Echinider, medan hos alla 

 tillökningen inom ambulakren är vida betydligare, och utomor- 

 dentligt stor i de irreguläras petala, i hvilka det mångdubblas. 

 Man öfvertygas snart, att hos alla Echinoideer interradier och 



