S. LOVEN, OM ECH1NOLDEERNAS BYGGNAD. 1105 



tar sin af periproctium omgifna analöppning i det opariga inter- 

 radiet, och endast inom detta, men der på livarje punkt från 

 munnens närhet ända tills han genomskär hjessplåtarnes och 

 ögonplåtarnes krets, hos Echiniderna öppnar sig i midten af denna 

 krets, som sluter sig omkring honom. Medan munnen, hvilken 

 öppnar sig tidigare, hos alla Echinoideer har samma läge i för- 

 hållande till amhulakrer och interradier, och sitt peristom sjelf- 

 ständigt hildadt af dertill egnade, regelbundet samma plåtar i en 

 stadgad ordning, har analöppningen en i hög grad föränderlig 

 plats, omgifven af utskurna plåtar, i hvilka han under tillvexten 

 intar ett småningom ökadt rum. 



Hos en unge af Toxopneustes dröbachensis af 5 mm. bilda 

 hjessplåtarne en sluten krets, livarje framför sitt interradium, 

 o,ch i deras ingående vinklar sitta lika regelbundet de fem plåtar, 

 som bära ögonen. Sådant är också förhållandet hos fullt ut- 

 vuxna individ af Echinus, Sphserechinus och Psammechinus, samt 

 hos Saleniderna. Men hos Toxopneustes och de flesta andra, 

 blir denna primordiala och normala disposition snart störd. Bivii 

 ögonplätar trängas småningom in i kretsen, på ömse sidor om 

 det opariga interradiets hjessplåt, 5, mellan denne och 1 på 

 högra sidan och 4 på den venstra. Det är ögonplåten I, som 

 först upnår den inre omkretsen, dernäst ögonplåten V, så hos 

 de flesta slägten, Loxechinus, Lytechinus, Heliocidaris, Tripneu- 

 stes, Boletia, Salmacis, Echinocidaris, Acroclaclia, Echinometra ; 

 hos Amblypneustes och Mespilia komma de den ganska nära. 

 Af trivii ögonplåtar närmar sig IV den inre omkretsen, som han 

 upnår hos flera, äfven II nalkas den, men i ringare mon, och 

 III, det opariga ambulakrets ögonplåt, är ständigt derifrån af- 

 lägsnad. Hos Diadema ses deremot alla ögonplåtarne mer eller 

 mindre fullständigt beröra miinnhinnan. Denna omflyttning beror 

 utan tvifvel derpå, att periproctium genom resorption i synnerhet 

 af hjessplåtarne 1 och 5, och genom utspänning, vidgas hastigare 

 och »starkare än hjessplåtarnes bredd tilltager, och att ögonplå- 

 tarne, på hvilka ambulakrens tillvext verkar som en vis a tergo, 

 skjutas in i deras mellanrum. Hjessplåten 2, som hyser madre- 



